Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Ing. arch. et Mgr. Klára Nedvědová, Ph.D. (ed.), Ing. Lukáš Balík, Ph.D., Ing. Pavel Fára, Ing. Jiří Frankl, Ph.D., Ing. Ivana Kopecká, RNDr. Vladislava Kostkanová, Ph.D., Ing. Ivo Šimůnek, CSc.

Památky a povodně

Prevence a sanace

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

obchod@grada.cz, www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

jako svou 7574. publikaci

Odpovědná redaktorka Alice Zavadilová

Odborný recenzent Ing. arch. Martin Merger

Grafický návrh Zdeněk Häckl

Sazba Martina Mojzesová

Formát ePub Štěpán Böhm

Obálka Petr Liška

Autor ilustrací Ing. arch. et MgA. Ondřej Kamenický

Počet stran 184

První vydání, Praha 2020

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2020

Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2020

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

Kniha vznikla jako výsledek projektu DF11P01OVV009 – Metodika a nástroje ochrany a záchrany kulturního dědictví ohroženého povodněmi (2011–2015, MK0/DF) financovaného Ministerstvem kultury České republiky v rámci programu NAKI.

ISBN 978-80-271-1541-9 (ePub)

ISBN 978-80-271-1540-2 (pdf)

ISBN 978-80-271-1763-5 (print)

Úvod

Počaply, povodeň 2013

(foto: archiv Povodí Labe, státní podnik)

Povodně představují přírodní jev, kterému nelze předejít nebo mít jeho průběh zcela pod kontrolou. V posledních dvaceti letech byly postiženy některým z typů povodní téměř všechny oblasti naší republiky. Kromě ztrát na životech a majetku došlo také k vážnému poškození kulturního dědictví a k negativním změnám v kulturní krajině.

Nenahraditelné společenské i hmotné ztráty a vysoké náklady vynaložené na restaurování a obnovu objektů kulturního dědictví zničených povodněmi vyvolaly potřebu tuto situaci adekvátně řešit. Posílení zájmu o provádění preventivních opatření snižujících vliv živelných pohrom na jednotlivé objekty i krajinné celky se z dlouhodobého hlediska jeví (oproti sanačním opatřením) jako výrazně efektivnější a levnější varianta, šetrnější k objektům samotným a zachovávající maximální míru jejich autenticity. Opatření, která by zcela eliminovala vznik škod a ztráty na objektech kulturního dědictví v důsledku působení povodní, není možné zajistit. Vhodně vybraná a cílená preventivní opatření ale mohou výrazně zmírnit negativní dopad této živelné pohromy.

Iniciativy směřující ke zlepšení prevence mající za cíl zmírnění důsledků působení živelných katastrof na jednotlivé objekty kulturního dědictví probíhají na mezinárodní, regionální i lokální úrovni ve větší míře od 90. let minulého století. Do existujících rámců všeobecných záchranných plánů se snaží začlenit postupy zohledňující speciální povahu i rozmanitost kulturního dědictví a vypracovat metodické postupy a mechanismy provádění preventivních opatření i záchranných prací „in situ“ – tedy přímo na místě pohromy. I přes významnou státní podporu a značné finanční i věcné prostředky vynaložené na protipovodňovou ochranu rozsáhlých území i dílčích územních celků nelze při ochraně objektů spoléhat pouze na tato velká územní opatření. Ochrana jednotlivých objektů a movitého majetku spadá především do kompetencí vlastníků, uživatelů nebo pověřených správců. Zůstává tak zejména na jejich vůli, technickém vzdělání a osobním přístupu, jakým způsobem k ochraně objektů přistoupí a jaké zvolí koncepční a technologické postupy.

Kulturně, historicky nebo umělecky hodnotné stavby, konstrukční prvky či předměty vyžadují zvýšenou pozornost právě pro svoji jedinečnost i proto, aby si uchovaly co největší míru autenticity. V kritických situacích, mezi které paří i povodně, kdy je třeba se rychle rozhodovat, může nedostupnost informací, jež by mohly posloužit k základnímu (laickému) rozpoznání kulturněhistorických hodnot, a neznalost adekvátních preventivních opatření a sanačních postupů způsobit nenahraditelné ztráty. Bohužel zkušenosti z praxe ukazují, že znalost problematiky ochrany objektů před živelnými pohromami i následných opatření je u jednotlivých vlastníků nebo správců či uživatelů objektů mnohdy nedostačující. Přitom pouze odborně a smysluplně navržená a správně realizovaná opatření mohou vést k minimalizaci škod. Naopak chybně navržená nebo realizovaná preventivní opatření a později i sanační zásahy mohou situaci a celkové škody na hodnotách kulturního dědictví často ještě výrazně zhoršit.

Předkládaná publikace přibližuje širší veřejnosti aktualizovanou verzi metodiky „Posouzení zranitelnosti a prevence kulturního dědictví před povodněmi“, rozšířenou o některé sanační postupy vhodné pro objekty movitého i nemovitého kulturního dědictví, jež byly poškozeny povodní. Všem, kteří spravují historicky cenné objekty, zajišťují údržbu a jsou zodpovědní za jejich technický stav a provoz, má poskytnout návod, jak lze stanovit kvalifikovaný odhad zranitelnosti a riziko poškození povodní, ale také rady, jak poškození předcházet a jak jej řešit. Základní principy a postupy preventivní ochrany a sanačních opatření jsou v této publikaci přehledně uvedeny jak pro konstrukční prvky (nemovitý majetek), tak pro prvky vnitřního vybavení (movitý majetek). Kniha se nezabývá obecnými předpisy a návody pro zvládání povodňových rizik a likvidaci škod, ale zdůrazňuje pouze specifika ochrany hmotného kulturního dědictví.

1Vstupní parametry

1.1Nebezpečí výskytu povodně vmístě památky

Nebezpečí výskytu povodně závisí především na geomorfologických aklimatických podmínkách vdané lokalitě. Obecně se dá říci, že nejvíce jsou ohroženy objekty vyskytující se vokolí velkých řek, vpřirozených rozlivových azátopových územích, vokolí menších vodních toků, pod svahy hor akopců nebo na dnech horských údolí. Příčinou povodní je ve většině případů nadměrné množství srážek, které může způsobit zvýšení hladiny vodního toku, zvýšení hladiny podzemní vody, při nedostatečném vsakování pak ipohyb vody po povrchu svažitého terénu nebo rozliv vody ze zahlcených kanalizačních systémů.

Pro určení pravděpodobnosti výskytu povodně vokolí hlavních vodních toků slouží mapy záplavových území stanovených příslušným vodoprávním úřadem. Tyto mapy znázorňují rozlivová území povodní spravděpodobnou dobou opakování 5, 20 a100 let (Q5, Q20, Q100). Pro některé toky jsou vyznačena izáplavová území největší dosud zaznamenané přirozené povodně. Důležitou informací je též hranice aktivní zóny záplavového území pro Q100, která vymezuje oblasti vzastavěných územích obcí avúzemích určených kzástavbě podle územních plánů, jež při povodni odvádějí rozhodující části celkového průtoku avnichž je bezprostředně ohrožen život, zdraví amajetek lidí.

Při silných přívalových deštích vznikají povodně, které jsou jen velmi obtížně předvídatelné. Zasahují okolí malých vodotečí isuchá údolí. Vlivem nedostatečného vsakování se voda ve svažitých územích valí po povrchu aohrožuje především údolní lokality. Povodeň má vtomto případě rychlý nástup arychlou kulminaci, ale také krátké trvání avoda obvykle rychle opadává. Proud vody má velký dynamický účinek, převažuje vodorovné působení sil. Intenzivní proudění způsobuje podemílání základů, statické narušení konstrukcí, případně změnu polohy objektu. Komplikací je velké množství plovoucích předmětů abahna, které voda vlivem velké dynamiky proudu cestou unáší. Hrozí také sesuvy půdy. Konfigurace (spád) terénu vokolí stavby orientačně udává převládající směr toku povodňové vody. Povodně zpřívalových dešťů (bleskové) závisí na mnoha faktorech – množství srážek, jejich intenzitě anasycení terénu vodou. Informace otomto typu povodní lze získat zhistorických záznamů, databáze ČHMÚ aze zkušeností místních obyvatel.

Příčinou záplav ina jinak zdánlivě bezpečných místech může být zpětné proudění vkanalizačním systému, které může být způsobeno jeho zahlcením anásledným ucpáním nebo zvýšenou hladinou ve vodoteči. Nebezpečí představují také nepoužívaná, zasypaná či zahrazená díla, jež vminulosti sloužila kodvádění nebo zadržování vody. Při povodni se funkce těchto staveb znovu aktivuje avoda si razí cestu původním korytem řek, bývalou stokou či drenáží. Informace oexistenci těchto děl lze nalézt vhistorických mapách, původní stavební dokumentaci, někdy postačí důkladnější obhlídka terénu.

Zvýšení hladiny podzemní vody vlivem povodní či většího množství srážek může nastat, aniž by byly patrné projevy povodně nad terénem. Podzemní voda ajejí pohyb mohou způsobit změny poměrů vpodzákladí (vytváření kaveren, změna únosnosti zemin, svahová nestabilita), tlakové působení vodního sloupce má za následek pronikání vody stěnami apodlahou podzemních prostor, vhorším případě jejich provalení anarušení celkové statické funkce objektu. Důležitou informací pro stanovení rizika vzniku škod je tedy iznalost postavení hladiny podzemní vody vůči základové spáře apropustnosti podloží. Průměrné hladiny podzemní vody, převládající směry jejího pohybu apřípadné výkyvy jsou uvedeny vhydrogeologických mapách.

Možnosti průniku vody do objektu – kanalizace, povrchová voda ze svažitého terénu, podzemní voda, voda zkoryta řeky

1.2Charakteristiky povodně

Charakteristiky povodně[1] jsou základním předpokladem pro stanovení intenzity[2] povodně apovodňového ohrožení[3] ajsou též určující pro návrh preventivních opatření. Roční období, ve kterém povodeň nastala, ovlivňuje provádění sanačních zásahů ariziko poškození zprodlení sanace.

Rychlost nástupu povodně má vliv na možnosti využití operativních opatření avětšinou též implikuje dynamiku povodňové vlny – kulminační faktory. Lze ji odvodit ze zkušenosti spovodněmi zminulosti aztypu povodně. Přívalové (bleskové) povodně mívají nástup akulminaci vřádu hodin, proto je vtomto případě velmi omezený čas na aplikaci operativních opatření. Uostatních typů povodní se dá očekávat kulminace spíše vřádu dní.

Dynamika proudu je definována rychlostí proudění záplavové vody. Srychlostí proudu roste možnost poškození objektu dynamickými účinky, nárazy plaveného materiálu apod. Proud způsobuje podemílání základových konstrukcí, deformace aposun konstrukčních částí nebo celého objektu. Dynamiku proudu lze předvídat zcharakteru povodně akonfigurace území. Bleskové povodně mají obvykle větší dynamický účinek než povodně vznikající postupným nastoupáním hladiny ve vodoteči. Svažitá území aúzká údolí znamenají pravděpodobnost vzniku silného proudění vody.

Očekávaná délka zaplavení ovlivňuje rozsah poškození amožnosti následné sanace. Snárůstem délky působení vody roste riziko poškození konstrukce arozsah sanačních opatření. Ze zkušenosti spovodněmi vminulosti vdané lokalitě atéž zcharakteru terénu atypu podloží (svažitý terén apropustné podloží umožňuje rychlý odtok vody) lze odvodit, zda konstrukce bude vystavena působení vody vřádu hodin, dní či týdnů.

Výška vodního sloupce při zaplavení má vliv na rozsah poškození ina volbu preventivních opatření. Očekávanou výšku hladiny zaplavení lze určit ze zkušenosti zpředcházejících záplav, zmístních kronik nebo zmap záplavových území. Snárůstem vodního sloupce narůstá hydrostatický tlak atím iriziko poškození proražením či provalením konstrukce. Lze očekávat větší nasycení materiálu vodou.

Schematické znázornění rozdílného proudění podzemní vody vpropustném anepropustném podloží

Četnost výskytu povodně má vliv na namáhání konstrukce ana připravenost na krizové situace. Časté opakování povodní významně zvyšuje namáhání konstrukcí kolísavým působením vody. Na druhou stranu tyto povodně bývají menšího rozsahu anemají výrazně ničivý charakter. Voblastech sopakovaným výskytem povodní je obecně patrná vyšší připravenost objektů imístního obyvatelstva na povodňové situace, včetně aplikace operativních opatření inásledných sanačních zásahů. Pravděpodobnou četnost výskytu záplav lze zjistit zmap záplavových území, zmístních kronik azpředešlých zkušeností.

Teplota vzduchu bezprostředně po povodni aroční období, ve kterém povodeň proběhla, ovlivňují rychlost vysychání arozsah následné degradace. Vyšší teploty významně urychlují biologický rozklad organických materiálů avznik biofilmu aporostu plísní na materiálech anorganických. Při teplotách pod bodem mrazu absorbovaná voda zamrzá, zvyšuje objem avytváří tlak uvnitř materiálu. Uněkterých materiálů může tento proces vést až kjejich mechanickému poškození.

1.3Inženýrsko-geologické ahydrogeologické podmínky podzákladí

Informace osložení ainženýrsko-geologických vlastnostech základové půdy apohybu podzemní vody vpodzákladí jsou zásadní při posouzení náchylnosti historického objektu kpoškozením způsobeným povodněmi. Při povodních dochází nejen kproměnlivému sycení pórového prostoru zemin, ale ike změnám proudění vody vněm. Vznikají proudové tlaky, které ovlivňují pórové tlaky, atedy efektivní napětí vzeminách, ale také strukturu zemin. Změny vmechanickém chování zemin vdůsledku interakce spovodňovou vodou mají přímý vliv na založení budov. Vkrajním případě, kdy dojde kpřekročení únosnosti základové půdy, může dojít až ke kolapsu objektu. Hlavní hlediska při posuzování typu zemin vpodzákladí jsou:

_změna mechanického chování základové půdy při reakci na nasycení podzemní vodou,

_meze únosnosti základové půdy (sufoze, eroze, dynamické účinky proudící vody),

_propustnost zemin/hornin.

Povodně jsou též častým spouštěcím mechanismem pro svahové nestability (sesuvy). Jejich příčinou bývá zvýšené proudění vody jak povrchové, tak podzemní. Sesuvy mohou být aktivovány např. podemletím paty svahu, erozí nebo sufozí. Ohrožené svahy se nemusí nutně nacházet přímo uřečišť. Vlivem působení proudových tlaků, při vzedmuté hladině podzemní vody ve svahu, dochází knárůstu pórových tlaků, snížení efektivních napětí vzemině aknáslednému sesuvu. Protože sesuvy jsou velmi nebezpečným průvodním jevem povodní, je třeba jim věnovat zvláštní pozornost zhlediska nejen sanačních postupů, ale především preventivních opatření.

Inženýrsko-geologické ahydrogeologické poměry lze zjistit odborným průzkumem. Ten je možné doplnit také ogeotechnický průzkum, který zjišťuje technický stav aprovedení základových konstrukcí. Průzkum by měl být proveden především uhistorických objektů, ukterých není známé technické provedení základů, hloubka založení akde se předpokládá, že povodeň ovlivní základové poměry astav základů (např. umostních konstrukcí).

Podemletí paty svahu – nebezpečí sesuvu adestrukce objektu

1.4Vztah objektu kokolním budovám aterénu

Objekty vřadové či blokové zástavbě jsou ohroženy průsakem vody zokolních budov. Statické poruchy jednoho zobjektů se mohou projevit na sousedních stavbách podle toho, jak jsou konstrukčně provázány. Je-li objekt situován vřadové nebo blokové zástavbě, je třeba při prevenci isanaci postupovat vsoučinnosti sopatřeními na okolních budovách. Jedná se zejména ořízené čerpání vody akoordinaci stavebních opatření zhlediska dlouhodobé prevence.

Objekty nebo jejich části zapuštěné pod úrovní terénu jsou náchylné kdestrukci působením hydrostatického tlaku podzemní vody. Tyto prostory bývají zpravidla zaplaveny jako první apo opadnutí povodně zde voda zůstává nejdéle. Vyšší riziko zaplavení podzemních prostorů hrozí též zkanalizačního systému položeného níže, než je úroveň hladiny povodňové vody, protože může dojít kjeho zahlcení či proražení.

1.5Konstrukce amateriálové složení

Významným parametrem ovlivňujícím zranitelnost objektu vůči povodním je robustnost jednotlivých konstrukčních prvků, jejich konstrukční provedení amateriálové složení. Masivnost konstrukcí apoužití vhodných akvalitních materiálů výrazně snižuje náchylnost objektu kpoškození. Podrobnější informace kjednotlivým konstrukčním prvkům ajejich materiálovému složení jsou uvedeny vkapitole 5: Specifika jednotlivých typů konstrukčních prvků.

Ohrožení částí objektu zapuštěných vterénu při zvýšení hladiny podzemní vody

Vzájemné ohrožení konstrukčně provázaných objektů

1.6Stav objektu

Celkový technický stav objektu má výrazný vliv na jeho odolnost vůči působení povodně. Povodeň většinou odhalí nebo zhorší poruchy, které se na objektu vyskytly již dříve. Tyto poruchy mohou přispět ke snížení odolnosti konstrukčních prvků icelé stavby. Nejčastější poruchy jsou snížená únosnost astabilita vdůsledku oslabení konstrukcí, vadného provedení nebo vadného návrhu, přetěžování, nevhodného užívání, nevhodných konstrukčních nebo sanačních zásahů, mechanického poškození nebo degradace jednotlivých materiálů. Poruchy, které vedou koslabení konstrukce, se označují jako staticky významné. Ostatní poruchy, které konstrukce přímo neoslabují, se označují jako staticky nevýznamné. Výskyt, druh arozsah poruch zjistíme průzkumem skutečného technického stavu objektu.

Konstrukční poruchy ajejich projevy:

_snížení únosnosti astability konstrukce;

_změna polohy svislých avodorovných konstrukcí, pokles základu;

_deformace výplňových prvků, svislých avodorovných konstrukcí, přítomnost průhybů;

_uvolnění spojů tesařských aocelových konstrukcí;

_ztráta přídržnosti povrchových vrstev;

_trhliny vkonstrukčních prvcích avjejich povrchových vrstvách.

Prověření příčin konstrukčních poruch lze provést metodami stavební diagnostiky, stavebně-technickým průzkumem orůzném stupni podrobnosti, případně statickým přepočtem.

Materiálové poruchy ajejich projevy:

_ztráta mechanických vlastností materiálu (zejména pevnosti);

_objemové změny (bobtnání, sesychání);

_úbytek materiálu (eroze, sufoze, odpadnutí části);

_změna kvality povrchu (koroze, krusty, výdutě);

_změna barevnosti;

_přítomnost výkvětů solí;

_přítomnost tmavších vlhkých map;

_projevy napadení mikroorganismy (povlak), houbami (hniloba), hmyzem (požerky) adalšími vyššími organismy.

Prověření příčin azávažnosti estetických amateriálových vad se provádí vizuální prohlídkou, nedestruktivními ašetrnými přístrojovými diagnostickými metodami, eventuálně fyzikálně-chemickými rozbory.

Pravidelná údržba objektu zvyšuje odolnost asnižuje míru zranitelnosti objektu. Jde očinnost vykonávanou nebo zajišťovanou vlastníkem (správcem) objektu scílem udržet jej vplně funkčním atechnicky způsobilém stavu. Běžná údržba zahrnuje čištění, drobné opravy avýměny poškozených nebo dožilých částí objektu (konstrukce).

Kolaps narušené konstrukce působením tlaku vodního sloupce

1.7Riziková konstrukční provedení astavební zásahy

Důležitým krokem při odhadování zranitelnosti objektu při povodni (atudíž ipřístup kprevenci) je mapování rizikových konstrukčních provedení adodatečných stavebních úprav. Tyto úpravy mohly být provedeny buď zcela účelově pro snížení vlhkosti zdiva (vlhkostně-sanační zásahy), nebo zdůvodu zlepšení tepelně-fyzikálních parametrů objektu (zateplení), či změny dispozice (dostavby, přístavby, dozdívky, předezdívky atd.). Následující seznam uvádí, čemu je třeba věnovat pozornost.

Hydroizolační opatření:

_přívod azadržování vody – drenáže, kanálky;

_zanesení aztráta funkce při povodni – vnější hloubkové drenáže (vsakovací jímky, dreny, příp. kanalizační síť, elektroosmotické pole);

_ovlivnění rychlosti přirozeného vysychání – hydroizolační vrstvy vkonstrukcích (povrchové úpravy zdiva, hydroizolační vrstvy, chemická infuzní clona).

Tepelně izolační opatření:

_zakrytí vzniklých poruch fasády;

_zpomalení procesu přirozeného vysychání zdiva;

_možnost dlouhodobějšího zadržení záplavové vody mezi tepelně izolačním systémem afasádou;

_snížení tepelně izolačních vlastností vlivem saturace vodou;

_značné přitížení konstrukce vlivem saturace izolačních materiálů vodou.

Dispoziční změny adodatečné úpravy prvků:

_zpomalení vysychání – změna přístupu acirkulace vzduchu;

_oslabení konstrukce.

Nevhodné použití materiálů při dodatečných úpravách:

_nekompatibilní materiály – odlišná reakce nových materiálů na vodu vporovnání smateriály stávajícími;

_snížení paropropustnosti.

Konstrukční provedení:

_možnost průniku azadržení vody při povodni – existence uzavřených či provětrávaných dutin;

_nedostatečná únosnost – špatná kvalita provedení asubtilnost konstrukčních prvků.

Degradace dřevěného roubení vlivem špatně zvolené nové konstrukce podlahy. 2010

(foto: archiv MÚ Frýdlant)

Rozpad podlahových trámů vlivem působení dřevokazných hub ahmyzu. Víska, 2010

(foto: archiv MÚ Frýdlant)

1.8Způsob užívání objektu

Způsob užívání objektu má především vliv na jeho aktuální stav. Pokud pomineme nevhodné aoslabující stavební zásahy, jedná se především ovyužití objektu kúčelům, ke kterým nebyl zřízen. Zminulosti jsou známy případy využití např. církevních staveb jako skladu zeleniny, pro ustájení dobytka, garážování vozidel apod., což mělo velmi škodlivý dopad na vnitřní klima staveb adocházelo ke kontaminaci stavebních prvků cizorodými látkami. Problémy nalézáme rovněž uhistorických objektů, ve kterých jsou umístěny archivy, depozitáře, sklady apod., kdy dochází knadměrnému zatěžování vodorovných anásledně isvislých nosných konstrukcí. Na stav objektu mohou mít negativní dopad také účinky dopravy (vibrace, nárazy). Vřadě případů se poškození vlivem nevhodného užívání projeví až sdelším časovým odstupem, nebo právě při zvýšené zátěži vlivem zaplavení.

Využití objektu rovněž implikuje jeho zranitelnost zhlediska vnitřního vybavení. Vněkterých objektech se nachází movitý majetek svysokou kulturní ahistorickou hodnotou (muzea, galerie, zámky, kostely apod.), jenž vyžaduje zvýšenou ochranu aspeciální přístup azvyšuje celkovou rizikovou zátěž.

Od způsobu užívání objektu se taktéž odvíjí výběr sanačních apreventivních opatření. Ubudov určených ktrvalému bydlení je třeba mít na paměti, že po případné katastrofě je bude nutné co nejdříve uvést do provozu. To omezuje možnosti využití některých žádoucích postupů, jako je například dlouhodobé přirozené vysychání stavby. Uneobydlených objektů je zase vyšší riziko poškození zdůvodu zanedbání údržby, prodlení sanace, nemožnosti temperování atd.

Vodou saturovaný uskladněný materiál způsobuje přetížení vodorovných konstrukcí

1.9Kulturněhistorická hodnota objektu ajeho vybavení

Komplexní posouzení povodňového rizika stavebních objektů, především pak historických, vyžaduje nejen jejich podrobné zhodnocení zhlediska konstrukčního atechnického stavu, ale také zhlediska jejich kulturněhistorické hodnoty, případně přesné zmapování výskytu dílčích kulturně či historicky hodnotných konstrukčních prvků nebo uměleckých děl.

Zámecká kaple po restaurování. Zámek Mitrowicz

(foto: archiv Mitrowicz, a. s.)

[3] Povodňové ohrožení udává intenzita povodně apravděpodobnost jejího opakování.

Table of Contents

Úvod

1 Vstupní parametry

1.1 Nebezpečí výskytu povodně v místě památky

1.2 Charakteristiky povodně

1.3 Inženýrsko-geologické a hydrogeologické podmínky podzákladí

1.4 Vztah objektu k okolním budovám a terénu

1.5 Konstrukce a materiálové složení

1.6 Stav objektu

1.7 Riziková konstrukční provedení a stavební zásahy

1.8 Způsob užívání objektu

1.9 Kulturněhistorická hodnota objektu a jeho vybavení