Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Mgr. Ilona Jelínková, DiS.

Klinická propedeutika pro střední zdravotnické školy 2., doplněné vydání

Recenze: PhDr. Jana Uhrová

© Grada Publishing, a.s., 2020

Cover Photo © depositphotos.com, 2020

Obrázky z archivu autorky.

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

jako svou 7670. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. Ivana Podmolíková

Sazba a zlom Karel Mikula

Formát ePub Štěpán Böhm

Počet stran 136

2. vydání, Praha 2020

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Autorka děkuje panu Petru Jelínkovi za technickou pomoc při tvorbě knihy.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-1651-5 (ePub)

ISBN 978-80-271-1650-8 (pdf)

ISBN 978-80-271-1052-0 (print)

Předmluva

Milé studentky, milí studenti,

učebnice Klinická propedeutika pro střední zdravotnické školy, 2., doplněné vydání, vám poskytne mnoho nových a důležitých informací, které využijete nejen při studiu, ale také v praxi. Úvodní kapitoly přinesou základní informace o zdraví, nemoci a prevenci. Seznámíte se s jednotlivými lékařskými obory, subjektivními i objektivními příznaky nemocí. Ke správné diagnostice je důležitá nejen anamnéza, ale také fyzikální a laboratorní vyšetření. Učebnice vám poskytne řadu užitečných informací o jednotlivých laboratorních vyšetřovacích metodách biologického materiálu. Některá onemocnění vyžadují také vyšetření pacienta pomocí rentgenových, endoskopických, elektrodiagnostických, radionuklidových, ultrazvukových či funkčních vyšetřovacích metod. Seznámíte se s jednotlivými metodami, indikacemi, přípravou pacienta k vyšetření a péčí po vyšetření. Učebnice vám přinese také informace týkající se farmakologie. V rámci obecné farmakologie se seznámíte se základními farmakologickými pojmy, lékovými formami i účinky léčiv. Speciální farmakologie vám podá informace o jednotlivých lékových skupinách. Učebnice je doplněna otázkami k opakování probraného učiva.

Milí studenti, přeji vám, abyste díky učebnici načerpali nové vědomosti, které vám pomohou v přípravě na zdravotnické povolání.

Ilona Jelínková

1Zdraví, prevence anemoc

„Zdraví je vzácný poklad. Jeho skutečnou hodnotu pochopíme, až když oněj přijdeme…“

Charles Caleb Colton

1.1Zdraví

Zdraví je nejdůležitější hodnotou vživotě člověka. Někteří lidé si však hodnotu svého zdraví uvědomí příliš pozdě, tj.až onemocní. Vhodnější je tedy prevence než léčba samotného onemocnění nebo případných komplikací. Podle zákona č.372/2011 Sb., ozdravotnických službách, má pacient právo na preventivní, diagnostickou, dispenzární, léčebnou, posudkovou, rehabilitační, ošetřovatelskou ipaliativní péči. Definice zdraví podle WHO říká, že: „Zdraví je stav úplné fyzické, psychické asociální pohody, nejen nepřítomnost nemoci nebo slabosti“ (Farkašová, 2006, s. 49).

1.2Prevence

Prevenci (zlat. praevenire, předcházet) lze charakterizovat jako soubor opatření, díky nimž lze předcházet onemocněním. Prevence se dělí na primární, sekundární aterciární.

■prevence primární– je zaměřena na zdravé osoby; výchovou ke zdraví, očkováním adodržováním zdravého životního stylu je možné předcházet vzniku onemocnění; primární prevence je zaměřena také na vyhledávání rizikových osob, které jsou daným onemocněním ohroženy

■prevence sekundární– je zaměřena na včasnou diagnostiku onemocnění azahájení účinné léčby, aby se zabránilo nežádoucímu průběhu nemoci nebo možným komplikacím

■prevence terciární– zaměřuje se na prevenci následků chronických onemocnění, vad ahandicapů, jež mohou vést kinvaliditě aimobilitě nemocného; cílem terciární prevence je snížit následky onemocnění, jejich sociální apracovní důsledky, audržet tak co nejdéle kvalitu života

■preventivní prohlídky– podle zákona č.48/1997 Sb., §29, má každý pacient nárok na bezplatnou preventivní prohlídku 1× za 2roky upraktického lékaře, 1×ročně ugynekologa, 2× ročně ustomatologa; součástí preventivních prohlídek je také mamografický screening, který se provádí zdarma užen nad 45let věku 1×za 2roky, ascreening kolorektálního karcinomu upacientů nad 50let věku; preventivní prohlídky nejsou povinné; jejich absolvování však může odhalit závažná onemocnění vpočátečním stadiu

1.3Nemoc (morbus)

Nemoc je opakem zdraví. Lze ji charakterizovat jako poruchu homeostázy vnějšího avnitřního prostředí organismu. Může být porušena funkce jednoho či několika orgánů či systémů. Nemoc se projevuje různými příznaky (symptomy). Nemocemi se zabývá lékařství (zlat. ars medicina, umění léčit). Zakladatelem lékařství byl řecký lékař Hippokrates.

Základní pojmy

■etiologie– nauka opříčinách nemoci; uněkterých onemocnění je příčina známá, např.uinfekčních nemocí (původce TBC je Mycobacterium tuberculosis), umnoha nemocí však příčina známá není

■patogeneze– nauka omechanismu vzniku avývoje nemoci

■příznaky (symptomy)– mohou být subjektivní, které vnímá sám pacient asdělí je lékaři; mezi subjektivní příznaky patří např.bolest, únava, závratě, svědění, pálení žáhy, nevolnost; lékař může zjistit na základě provedeného vyšetření pouze objektivní příznaky, např.vysoký krevní tlak, poruchy vědomí, dýchání, hybnosti, cyanózu, otokyaj.

■soubor příznaků (syndrom)– zahrnuje více příznaků současně, které jsou typické pro určité onemocnění (např.Parkinsonova nemoc, diabetes mellitus, pneumonieaj.)

■prodromy– nespecifické příznaky, jež nebývají typické pro dané onemocnění (např.nechutenství, bolesti hlavy, únava, bolesti kloubůapod.)

■diagnóza– stanovení nemoci na základě anamnézy avýsledků vyšetření

■terapie– léčba daného onemocnění

■prevence– soubor opatření, jimiž lze předcházet nemocem

■prognóza– předpověď průběhu nemoci, možných komplikací nebo následků

■recidiva– opakovaný výskyt nemoci, která již byla vyléčena, nebo nebyla vyléčena dostatečně adošlo znovu ke vzplanutí syndromu

■relaps– znovuobjevení příznaků nemoci

■remise– zmírnění nebo vymizení příznaků nemoci

■kompenzace– uněkterých chronických onemocnění je možné dodržováním léčby zmírnit příznaky nemoci natolik, že pacient může vést běžný život bez omezení

■dekompenzace– opak kompenzace; vpřípadě, že pacient nedodržuje léčebný režim, dochází ke zhoršení onemocnění

■simulace– pacient zdravotní obtíže předstírá, aby získal pracovní neschopnost nebo větší péči lékaře; disimulace– opak simulace; pacient zatajuje nebo popírá symptomy

■agravace– pacient své obtíže zrůzných důvodů zveličuje, např.aby získal invalidní důchod

1.3.1Fáze nemoci

■stadium latence– období mezi vznikem poruchy organismu do objevení prvních příznaků nemoci

■inkubační doba– období od vniknutí infekčního agens do organismu až do propuknutí prvních příznaků nemoci; inkubační doba může být různě dlouhá, několik hodin, dnů nebo měsíců

■klinický obraz– souhrn objektivních asubjektivních příznaků nemoci

■rekonvalescence– období mezi vymizením příznaků nemoci aúplným uzdravením

■komplikace– poruchy orgánů nebo systémů, které mohou zhoršit kvalitu života či život ohrozit

■stadium ukončení nemoci– nemoc může být zcela vyléčena, může přejít do chronického stadia nebo skončit úmrtím pacienta

Kontrolní otázky

1.Uveďte rozdíl mezi prevencí primární, sekundární aterciární.

2.Charakterizujte zdraví anemoc.

3.Vjakých intervalech je možné absolvovat preventivní prohlídky?

4.Vysvětlete pojmy etiologie, inkubační doba, rekonvalescence arecidiva.

5.Uveďte rozdíl mezi symptomem asyndromem.

6.Vysvětlete pojmy: simulace aagravace.

1.4Lékařství jako obor

Lékařství je nauka ozdraví, chorobných procesech vorganismu ajejich terapii. Má tedy za úkol chránit azlepšovat zdraví lidí.

Lékařství se dělí na různé obory, např.:

■primární ambulantní péče– zajišťuje komplexní péči ozdravé inemocné pacienty ve věku od 19let, kteří nevyžadují hospitalizaci; je poskytována praktickým lékařem pro dospělé

■pediatrie (dětské lékařství)– zaměřuje se na komplexní péči ozdravé inemocné děti od narození do 19let věku

■vnitřní (interní) lékařství– základní lékařský obor zabývající se prevencí, diagnostikou aléčbou onemocnění vnitřních orgánů, které nevyžadují operační řešení

■endokrinologie– zaměřuje se na funkční aanatomické změny žláz svnitřní sekrecí– jejich sníženou nebo zvýšenou funkci, nádory, záněty, genetické avývojové změny

■diabetologie– zabývá se diagnostikou aléčbou onemocnění diabetes mellitus

■gastroenterologie– poskytuje péči pacientům snemocemi trávicího traktu

■neurologie– zajišťuje komplexní péči osobám snemocemi nervové soustavy

■chirurgie– zajišťuje péči pacientům súrazem nebo onemocněním, které vyžaduje chirurgický zákrok

■ortopedie– lékařský obor, který se zabývá prevencí, diagnostikou aléčbou poruch aonemocnění podpůrného apohybového aparátu

■onkologie– poskytuje komplexní péči pacientům sonkologickým onemocněním, zaměřuje se ina preventivní prohlídky uzdravých osob, které mají vysoké riziko výskytu nádorového onemocnění

■otorinolaryngologie (ORL)– poskytuje komplexní péči pacientům sonemocněním voblasti krční–nosní–ušní

■oftalmologie– poskytuje komplexní péči pacientům sonemocněním nebo poruchami zraku

■dermatovenerologie– zabývá se studiem aléčením kožních apohlavních onemocnění

■gynekologie aporodnictví– zabývá se prevencí aléčbou onemocnění ženských pohlavních orgánů, péčí oženu během těhotenství aporodu

■rehabilitace– je soubor preventivních, diagnostických aterapeutických opatření, která směřují kobnovení maximální funkční zdatnosti jedince asnaží se navrátit pacienta po úrazu nebo vážném onemocnění do běžného života

■geriatrie– zabývá se problematikou zdravotního afunkčního stavu seniorů, zvláštnostmi nemocí ve stáří, jejich diagnostikou aléčbou

■psychiatrie– poskytuje komplexní péči pacientům sduševním onemocněním

1.5Demografické údaje

Demografická data se získávají prostřednictvím sčítání lidu, domů abytů, které se provádí 1× za 10let. Průběžně se evidují počty narozených azemřelých osob, sňatky arozvody na matrikách okresních nebo městských úřadů.

Základní pojmy

■morbidita (chorobnost, nemocnost)– demografický údaj, který vyjadřuje poměr nemocných kpočtu zdravých jedinců; useniorů se často uvádí pojem polymorbidita (výskyt více nemocí současně)

■mortalita (úmrtnost)– podíl zemřelých za určité časové období; udává se vpromilích, tj.vpřepočtu na 1000 jedinců

■natalita (porodnost)– podíl narozených za určité časové období; udává se vpromilích

■fertilita (plodnost)– vyjadřuje průměrný počet dětí na jednu ženu; kzachování populace je třeba průměrný počet 2,1 potomka na jednu ženu; vČeské republice fertilita klesá; vroce 1950 byla plodnost 2,8 potomka na jednu ženu, vroce 2007 již jen 1,4 potomka na jednu ženu

1.6Anamnéza

Anamnéza (zřeckého anamnesis– rozpomínání) je získávání údajů ozdravotním stavu pacienta od narození až do současnosti.

Zásady odběru anamnézy

Rozhovor lékaře spacientem by měl probíhat vklidném apříjemném prostředí bez spěchu astresu. Pacient může být vsouvislosti se zdravotními potížemi rozrušený avkrátké době si nemusí vzpomenout na všechny příznaky zhoršeného zdravotního stavu. Pečlivě odebraná anamnéza je důležitá ke stanovení správné diagnózy.

Zosobních dat se uvádějí základní informace onemocném, tj.jméno apříjmení, rodné číslo, stav, bydliště, zdravotní pojišťovna, zaměstnavatel (useniorů se uvádí dřívější zaměstnání), jméno akontakt nejbližších příbuzných, jméno aadresa praktického nebo závodního lékaře.

■anamnéza přímá– informace získané přímo od pacienta rozhovorem, popř.písemnou formou (zejména upacientů, kteří nemohou či nechtějí komunikovat)

■anamnéza nepřímá– informace získané od rodinných příslušníků či jiných osob

■anamnéza osobní (OA)– zahrnuje informace odříve prodělaných závažných (infekčních) onemocněních, úrazech, operacích, popř.trvalých následcích; zjišťují se také informace osoučasných obtížích nemocného, např.dušnost, kašel, bolest, poruchy polykání, zhoršené vidění, křeče, závratě, otoky, bolesti na hrudi, bušení srdce, zhoršený sluch, poruchy vyprazdňování; vždy je nutné uvést přibližné datum, popř.hodinu výskytu potíží, nebo alespoň přibližnou délku trvání obtíží– několik hodin, dva dny, týden, měsícapod.; do osobní anamnézy patří také informace okouření (od kolika let kouří, kolik cigaret denně), konzumaci kávy aalkoholu

■anamnéza rodinná (RA)– zjišťuje se věk sourozenců, rodičů, popř.vkolika letech zemřeli ajaká byla příčina úmrtí; vzhledem ktomu, že celá řada onemocnění je dědičných, zjišťuje se výskyt chronických onemocnění (např.diabetes mellitus, hypertenze), dalších kardiovaskulárních, onkologických, duševních ainfekčních nemocí

■anamnéza pracovní (PA)– zahrnuje informace opracovním zařazení nemocného vminulosti isoučasnosti; výkon některých povolání může souviset se zdravotními potížemi nemocného, např.práce vdole, lomu (následkem je vznik silikózy– usazování oxidu křemičitého vplicích), dlouhodobá práce vhlučném prostředí nad 85 dB (následkem je hluchota), práce schemikáliemi (následkem je dermatitida, asthma bronchiale)

■anamnéza sociální (SA)– zjišťují se informace osociální situaci nemocného, např.zda bydlí sám, nebo srodinou, jaké jsou vzájemné vztahy vrodiněapod.

■anamnéza farmakologická (FA)– je velmi důležitá; pacient by měl lékaře informovat ovšech lécích, které trvale užívá

■anamnéza gynekologická (GA)– zjišťují se informace omenstruaci (začátek, pravidelnost, menopauza), těhotenství, porodech, potratech, užívání hormonální antikoncepce

■anamnéza alergologická (AA)– informace odosud zjištěných alergiích pacienta na léky, potraviny, dezinfekční roztoky, prach, zvířecí srst, včelí nebo vosí bodnutí, pyly či jiné alergeny

1.7Diagnóza

Diagnóza je stanovení onemocnění na základě zjištěných anamnestických dat, fyzikálních, laboratorních, zobrazovacích ajiných vyšetřovacích metod. Všechna onemocnění jsou uvedena vMezinárodní klasifikaci nemocí, kde jsou diagnózy rozděleny podle jednotlivých systémů. Každá diagnóza obsahuje písmeno daného typu onemocnění (např.onemocnění dýchací nebo trávicí soustavy, nemoci endokrinní, nemoci krve, novotvary), číselný kód anázev onemocnění, např.D519 anemie znedostatku vitaminu B_12, K519 ulcerózní kolitida, J209 akutní bronchitida, I10 hypertenze, J039 akutní tonzilitida, F059 deliriumaj.

Prognóza

Prognóza vyjadřuje předpověď průběhu onemocnění, možných komplikací nebo následků. Uméně závažných onemocnění je prognóza příznivá (např.uangíny, rinitidy, kašle), uzávažných onemocnění bývá často nepříznivá (např.nádorová onemocnění) nebo nejistá (např.uinfarktu myokardu).

Průběh onemocnění

Začátek nebo průběh onemocnění může být akutní (náhlý vznik, výrazné symptomy) nebo chronický (pozvolný vznik, nejčastěji přechod zakutního stadia, méně výrazné symptomy).

Komplikace jsou poruchy orgánů nebo systémů, které zhoršují kvalitu života nemocného aprodlužují léčbu základního onemocnění.

Kontrolní otázky

1.Vyjmenujte alespoň 6 lékařských oborů auveďte, čím se zabývají.

2.Charakterizujte anamnézu. Jaké druhy anamnézy znáte?

3.Jaké zásady při odběru anamnézy je nutné dodržet?

4.Popište diagnózu lékařskou aošetřovatelskou.

5.Vysvětlete následující výrazy: morbidita, mortalita, fertilita anatalita.

1.8Subjektivní příznaky nemoci

1.8.1Bolest (dolor)

Bolest je nejčastějším subjektivním příznakem. Je charakterizována jako nepříjemný emoční asenzorický prožitek, který souvisí se skutečným nebo potenciálním poškozením tkáně. Je velmi důležité vyslechnout pacienta avěnovat bolesti mimořádnou pozornost, neboť bývá často podceňována.

Hodnocení bolesti

■verbálně– pacient bolest vyjádří slovně

■neverbálně– na základě mimických agestikulačních projevů, pláče, zaujímání úlevové polohy

■dotazníky, VAS (vizuální analogová škála bolesti)– číselná osa od 0 do 10, škála obličejů pro měření bolesti (obr.1).

Obr.1 Hodnocení bolesti

Typy bolesti

■akutní– náhle vzniklá, ostrá, ohraničená, trvá krátkou dobu, obvykle hodiny až dny

■chronická– rozvíjí se pomalu, je mírnější intenzity, trvá déle než 3měsíce

■ischemická– způsobená nedostatečným prokrvením tkáně (např.stenokardie, klaudikační bolest)

■kolikovitá– způsobená křečí hladkého svalstva vnitřních orgánů (např.renální nebo žlučníková kolika)

■zánětlivá– způsobená fyzikálně-chemickými, mechanickými abiochemickými změnami vzánětlivém ložisku

■fantomová– pacient pociťuje bolest vneexistující končetině (po amputaci)

■průlomová– střídání intenzity bolesti uonkologicky nemocných

Intenzita bolesti

■mírná– pacient může vykonávat běžné denní činnosti, vnoci spí klidně

■střední– bolest se přes den objevuje ve snesitelné intenzitě, ve spánku nemocného neomezuje

■silná– pacienta omezuje během dne ivnoci

■nesnesitelná– bolest pacienta citelně omezuje ve dne ivnoci, je provázena výraznými verbálními aneverbálními projevy

Terapie bolesti

Nefarmakologická

■fyzioterapie, ergoterapie

■aplikace tepla achladu

■masáže

■akupunktura

■vhodná poloha

■kompenzační pomůcky

■transkutánní elektrická nervová stimulace– TENS (aplikace elektrického proudu přes pokožku)

■ultrazvuk

■psychoterapie

Farmakologická

■akutní bolest– antipyretika (sobsahem paracetamolu– Panadol, Paralen; sobsahem metamizolu– Novalgin; sobsahem kyseliny acetylsalicylové– Acylpyrin, Anopyrin, Aspirin), popř.nesteroidní antirevmatika (Ibalgin, Brufen, Diclofenac)

■mírná chronická bolest– VAS bolesti 0–3, preparáty sobsahem paracetamolu, metamizolu, kyseliny acetylsalicylové (ASA), nesteroidní antirevmatika (NSA)

■střední chronická bolest– VAS bolesti 4–6, slabé opioidy (Tramal, Tramadol, DHC continus), preparáty sobsahem paracetamolu nebo metamizolu vkombinaci sNSA, kombinace paracetamolu aslabých opioidů

■silná chronická bolest– VAS bolesti 7–10, silné opioidy (Durogesic, Morphin, Oxycontin, MST continus, Transtec)

1.8.2Nevolnost (nauzea)

Nauzea je subjektivní symptom, charakterizovaný nepříjemným pocitem na zvracení. Může provázet mnoho různých onemocnění, nejčastěji GIT (gastrointestinálního traktu), depresivní syndrom, těhotenství, apendicitidu, migrénu, hypotenzi, závrať, nadměrnou konzumaci alkoholu, ale může být také nežádoucím účinkem léků. Nauzea může být předzvěstí zvracení.

1.8.3Pálení žáhy (pyróza)

Pyróza je nepříjemný, subjektivně vnímaný palčivý pocit za hrudní kostí. Dochází ke zpětnému návratu kyselého obsahu žaludku do jícnu. Nejčastější příčinou je refluxní choroba jícnu, dietní chyba nebo těhotenství. Při opakované pyróze může docházet kpoškození sliznice ake vzniku ulcerotických ložisek nebo zhoubných nádorů. Při dlouhodobých nebo opakovaných potížích je vhodné provést gastroenterologické vyšetření. Ke zmírnění či odstranění pyrózy se podávají antacida, tj.léčiva snižující kyselost žaludku.

1.8.4Palpitace (bušení srdce)

Palpitace je nepříjemný, subjektivně vnímaný pocit bušení srdce. Může provázet stavy po těžké fyzické námaze nebo psychickém rozrušení, ale může být také příznakem závažných poruch srdečního rytmu. Vždy je nutné provést EKG.

1.8.5Závrať (vertigo)

Závrať je pocit pohybu vlastního těla nebo okolí. Vzniká při neadekvátních signálech zperiferních receptorů nebo poruše jejich zpracování avyhodnocení vcentrální nervové soustavě (CNS).

■závrať periferní– vyskytuje se uporuch vestibulárního aparátu, při otitidách, nádorech, zánětech labyrintu nebo užívání ototoxických léků (kličková diuretika, cisplatina); jedná se orotační typ závrati, tj.pacient má pocit otáčení se; vyskytuje se často vzáchvatech atrvá krátce, minuty až hodiny

■závrať centrální– vyskytuje se ucévních mozkových příhod, epilepsie, meningoencefalitidy, umetabolických atoxických vlivů; je provázena pocitem nejistoty vprostoru při stoji nebo chůzi aporuchami vidění; je chronická atrvá dny až měsíce; ke zmírnění příznaků se podávají antiemetika aantiverginóza (Torecan, Kinedryl, Medrin)

1.8.6Únava

Únavu lze charakterizovat jako sníženou schopnost vykonávat určité činnosti, stav vyčerpání nebo ztrátu energie, která může být vyvolána fyzickým či psychickým vypětím. Je nutné dbát na dostatečný spánek aodpočinek, konzumaci plnohodnotné apravidelné stravy, dostatek vitaminů aminerálů. Vpřípadě dlouhotrvající únavy bez známé příčiny je nutné provést komplexní vyšetření nemocného.

1.8.7Hlad

Hlad je pocit nedostatku potravy. Centrum hladu je vhypothalamu. Pocit hladu je vyvolán nedostatkem glukózy adostavuje se dříve uosob, které měly zvýšenou fyzickou námahu nebo unemocných shypertyreózou. Hlad může mít ipsychogenní příčinu, kdy jedinec nekontrolovaně konzumuje potravu apřejídá se. Záchvatovité přejídání, které je následováno zvracením, se nazývá bulimie. Hladovění je stav, kdy není do organismu dodávána strava déle než 24hodin. Zdravý člověk vydrží bez jídla 50dnů.

1.8.8Nechutenství

Nechutenství (anorexie) je symptom projevující se ztrátou chuti kjídlu. Příčinou nechutenství může být těhotenství, horečnaté stavy, onemocnění trávicího systému, nádorové onemocnění nebo polypragmazie (současné užívání několika léků). Nechutenství se může objevovat také unemocných sdepresí nebo úzkostí, bývá často spojeno smentální anorexií (závažný problém mladých dívek ažen, které úmyslně odmítají potravu, aby byly štíhlé). Při déletrvající anorexii dochází kmetabolickému rozvratu anásledně kúmrtí. Onemocnění vyžaduje interní apsychiatrickou léčbu.

1.8.9Žízeň

Žízeň je pocit nedostatku tekutin, projevující se suchostí sliznic apotřebou napít se. Senioři amalé děti mají snížený pocit žízně ajsou ohroženi dehydratací. Nadměrná žízeň (polydipsie) je typickým příznakem cukrovky (diabetes mellitus) ažíznivky (diabetes insipidus). Se zvýšeným příjmem tekutin je spojeno inadměrné močení (polyurie). Uhorečnatých stavů, při zvýšené fyzické námaze nebo vhorkém prostředí se pocit žízně zvyšuje.

1.8.10Svědění (pruritus)

Svědění je nepříjemný pocit, který nutí jedince poškrábat se. Pruritus může být příznakem kožních či interních onemocnění. Objevuje se uatopického ekzému, planých neštovic, kopřivky, svrabu, alergických reakcí, selhávání ledvin nebo uporuch odtoku žluči způsobených různými příčinami. Svědění se objevuje často uosob snízkým hygienickým standardem.

Kontrolní otázky

1.Jaké znáte typy bolesti?

2.Uveďte druhy léčby bolesti.

3.Vysvětlete následující výrazy: palpitace, pyróza, vertigo, nauzea, pruritus.

1.9Objektivní příznaky nemoci

1.9.1Zvracení (vomitus, emesis)

Zvracení je reflexní děj, při němž dochází kvyprázdnění obsahu žaludku ústy. Při podráždění centra pro zvracení dochází kprudkým stahům břišního svalstva abránice. Zvracení může souviset snejrůznějšími onemocněními (např.GIT), poúrazovými stavy (otřes mozku), ale také stěhotenstvím, psychickým vypětím nebo cestováním vdopravním prostředku– autobus, automobil.

Při vyšetření pacienta se zjišťuje:

■délka afrekvence zvracení

■doba zvracení (před jídlem, po jídle)

■obsah zvratků, barva, zápach, množství

■jídlo požité před zvracením

■jiné potíže, např.bolesti, průjem

1.9.2Dušnost (dyspnoe)

1.9.3Kašel (tussis)

Charakter sputa

1.9.4Škytavka (singultus)

1.9.5Poruchy vědomí

Příčiny poruch vědomí

Kvalitativní poruchy vědomí

Delirium

Amence (zmatenost)

Obnubilace (mrákotný stav)

Synkopa (mdloba)

Agonie

Kvantitativní poruchy vědomí

Somnolence

Sopor

Kóma (bezvědomí)

Kontrolní otázky

4

3

2

1

Table of Contents

Předmluva

1 Zdraví, prevence a nemoc

1.1 Zdraví

1.2 Prevence

1.3 Nemoc (morbus)

Základní pojmy

1.3.1 Fáze nemoci

1.4 Lékařství jako obor

Lékařství se dělí na různé obory, např.:

1.5 Demografické údaje

Základní pojmy

1.6 Anamnéza

Zásady odběru anamnézy

1.7 Diagnóza

Prognóza

Průběh onemocnění

1.8 Subjektivní příznaky nemoci

1.8.1 Bolest (dolor)

Hodnocení bolesti

Typy bolesti

Intenzita bolesti

Terapie bolesti

Nefarmakologická

Farmakologická

1.8.2 Nevolnost (nauzea)

1.8.3 Pálení žáhy (pyróza)

1.8.4 Palpitace (bušení srdce)

1.8.5 Závrať (vertigo)

1.8.6 Únava

1.8.7 Hlad

1.8.8 Nechutenství

1.8.9 Žízeň

1.8.10 Svědění (pruritus)

1.9 Objektivní příznaky nemoci

1.9.1 Zvracení (vomitus, emesis)

Při vyšetření pacienta se zjišťuje:

1.9.2 Dušnost (dyspnoe)

1.9.3 Kašel (tussis)

Charakter sputa

1.9.4 Škytavka (singultus)

1.9.5 Poruchy vědomí

Příčiny poruch vědomí

Kvalitativní poruchy vědomí

Delirium

Amence (zmatenost)

Obnubilace (mrákotný stav)

Synkopa (mdloba)

Agonie

Kvantitativní poruchy vědomí

Somnolence

Sopor

Kóma (bezvědomí)