Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Ivan Klich

VYHLÍDKY NAD PŘÍTOKY VLTAVY

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
obchod@grada.cz
www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401
fax: +420 234 264 400
jako svou 6715. publikaci

Odpovědná redaktorka Alice Zavadilová
Grafická úprava Martin Dubský
Formát ePub Štěpán Böhm
Sazba Martina Mojzesová
Jazyková korektura Martina Mojzesová
Fotografie Ivan Klich
Mapky zdroj: mapy.cz
Počet stran 232
První vydání, Praha 2017
Vytiskla tiskárna FINIDR

© Grada Publishing, a.s., 2017
Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2017

ISBN 978-80-271-9970-9 (ePub)
ISBN 978-80-271-9969-3 (pdf)
ISBN 978-80-271-0550-2 (print)

ÚVOD

Vážení čtenáři, v loňském roce jste měli možnost zakoupit si mou publikaci Vltavské vyhlídky, která vás seznámila s vyhlídkami nad řekou Vltavou v úseku od zvíkovských mostů v blízkosti státního hradu Zvíkov až po pražský Vyšehrad.

Nyní se vám dostává do rukou její volné pokračování. Jeho předmětem je 64 vyhlídkových míst nad přítoky Vltavy, kterými jsou z pravé strany Lužnice a Sázava, z levé strany Otava a Berounka.

Otava je svou délkou 111,7 km nejkratším přítokem Vltavy. Vzniká soutokem Vydry a Křemelné u Čeňkovy Pily na Šumavě. Do Vltavy se v rámci Orlické přehrady vlévá pod státním hradem Zvíkov. Ještě před Zvíkovem se do Otavy vlévá z levé strany Lomnice pramenící jako Smolivecký potok v Brdech a mající délku 59,5 km.

Lužnice, pramenící na rakouské straně Novohradských hor, má délku 208 km. Vyznačuje se například tím, že reguluje množství vody mnoha rybníků ve svém povodí (např. Rožmberku). Do Vltavy se vlévá kousek za Týnem nad Vltavou.

Sázava pramení jako Stružný potok 1 km od Šindelného vrhu na Českomoravské vrchovině. Její tok je dlouhý 225,9 km. Do Vltavy se vlévá kousek od obce Davle několik málo kilometrů před Prahou.

Berounku s jejími 139,1 km musíme měřit v Plzni od místa soutoku Mže a Radbuzy. V těsné blízkosti Lahovického mostu se do Vltavy vlévá v místě mezi Zbraslaví a pražskou částí Modřany. Do skupiny berounských vyhlídek zahrnu také tři vyhlídky na Mži, která pramení v Německu v Griesbašském lese a jejíž tok je dlouhý 106,5 km.

Všechny tyto čtyři vltavské přítoky jsou v určitých částech svého toku využívány jako vodácké. Nejoblíbenější je díky největší délce splavnosti Sázava. Jaký je zásadní rozdíl mezi vltavskými vyhlídkami a vyhlídkami nad jejími přítoky? Ty vltavské jsou z převážné části nad tzv. výsepními (vnějšími) břehy říčních zákrut a dále nad hladinou přehrad Vltavské kaskády (Orlická, Kamýcká, Slapská a Štěchovická přehrada). Do bezprostřední blízkosti mnohých z nich se lze dostat motorovým vozidlem či na kole. Počet vyhlídek nad meandry vltavských přítoků je menší, skály meandrů jsou nižší a nad přehradami se nacházejí jen výjimečně. Jejich tok je užší, což je v mnoha případech důvodem toho, že výhled na ně je skryt porostem různého druhu. Z hlediska přístupu dopravním prostředkem jsou na tom obdobně jako Vltava.

Povídání o jednotlivých vyhlídkách včetně fotografií, souřadnic, popisu přístupu (autem, autobusem, na kole či pěšky) a výřezu z turistických map je za sebou v průběhu toku jednotlivých řek řazeno v pořadí po proudu bez ohledu na to, na jakém břehu se vyskytují. Pokud jde o pořadí řek, zvažoval jsem několik hledisek – jde-li o levý nebo pravý přítok, podle délky toku, případně podle počtu vyhlídek. Vím, že vodáci, chataři i chalupáři jsou té či oné řece jinak nakloněni a často bývají silnými patrioty. Jelikož mezi mini nechci vyvolávat vášně, řadím řeky v pořadí bez jakéhokoli kritéria nebo spíše tak, jak jsem jejich návštěvu na jaře, v létě a částečně na podzim roku 2016 uskutečnil.

Vyhlídky jsou pojmenovány tak, jak uvádějí turistické mapy nebo jak je nazývají místní obyvatelé. Některé vyhlídky jsou známy více, některé méně. Některé vyhlídky se nacházejí v těsné blízkosti a výhled z nich se liší jen málo, proto je zahrnuji do jedné kapitoly. Většina vyhlídek je přístupná po turistických trasách nebo naučných stezkách, k některým se dostanete jen pomocí popisu trasy nebo díky souřadnicím, které budou záměrně uvedeny. Všechny vyhlídky mají své kouzlo, přitahují vyznavače kratších či delších výletů v kruhu rodinném i individuální turisty, jsou cílem zamilovaných i stále se milujících párů nebo prostě jen romantiků, amatérské či profesionální fotografy nevyjímaje.

Přeji vám pohodové putování, hezké počasí, dobrý výhled, romantický východ či západ slunce a dobré světlo.

OTAVA – VYHLÍDKA MÁJOVKA [ 1 ]

GPS vyhlídky: 49.3064769N, 14.1079600E

Naše putování začneme na Otavě, jejímž prvním vyhlídkovým místem je vyhlídka Májovka. Své jméno dostala podle poměrně vysokých skal na levém břehu Otavy. Skály jsou mimochodem využívány k lezení a slaňování. Příchod k vyhlídce je poměrně rovný, hranu vyhlídky pak tvoří několik různě velkých skalních výběžků. Pokud chcete z výhledu něco mít, musíte na ty výběžky vylézt. Je tedy nutná opatrnost. V některých částech je výhled částečně zakryt nebo alespoň omezen duby, borovicemi a smrky.

Vyhlídka Májovka, pohled na Otavu po proudu

VYHLÍDKA

Vyhlídka nabízí pohled na tok Otavy do vzdálenosti zhruba 500 metrů. I kdyby nebyly okraje výhledu stíněny stromy, výhled by delší nebyl, neboť tok Otavy vytváří na obou stranách poměrně ostrou zákrutu. Podél protilehlého břehu vede červená turistická trasa totožná s trasou naučné Čertovy stezky. Stezka však vidět není, neboť hustý lesnatý porost sahá až ke břehu.

PŘÍSTUP

Vyhlídka se nachází kousek za okresním městem Písek. Do Písku se dostanete vlakem z nádraží Praha-Smíchov po trati č. 200 nebo z Tábora po trati č. 201. Jezdí sem autobusy ze všech okolních měst včetně Prahy či Českých Budějovic. Vede sem silnice I/20 E49 z Prahy, resp. z Příbrami, a v opačném směru z Českých Budějovic, a silnice II/29 z Tábora. Od hlavního vlakového nebo autobusového nádraží přes plavecký stadion vede po levém břehu proti proudu řeky modrá turistická trasa. Pokud téměř v závěru ulice Vratislavovy kousek za značkou „zákaz vjezdu všech motorových vozidel“ sejdete z asfaltové silnice doleva na lesní pěšinu, dostanete se na bývalou červenou turistickou trasu a můžete ještě před vyhlídkou Májovka zahlédnout část Otavy z vrcholu Václavské skály vysoké 408 m n. m.

ZAJÍMAVOSTI V OKOLÍ

Věnujme se v této kapitole samotné řece Otavě. Této řece dávají punc města, kterými protéká – například Sušice, Horažďovice, Strakonice či Písek. Bývá označována jako osa prastarého Prácheňského kraje, dostala též přízvisko zlatonosná, je velmi oblíbená mezi vodáky. Způsob, jakým Otava vznikla, je další její velkou zajímavostí či zvláštností. Otava vlastně nepramení. Její název se používá až od místa soutoku říček Křemelná a Vydra u Čeňkovy pily na Šumavě. Ani divoká Vydra nemá svůj pramen. Vzniká soutokem potoků Modravský nebo taky Luzný, Roklanský a Filipohuťský. Modravský, resp. Luzný potok pramení na severozápadním svahu Luzného (1 373 m n. m.) v nadmořské výšce 1 210 m. Řeka Otava tudíž vzniká právě zde. Její tok je dlouhý téměř 112 km a posledních 19 km až k soutoku s Vltavou je součástí Orlické přehrady. Víte, jaký má Otava primát? Mnozí se domnívají, že nejstarším kamenným mostem v Čechách je Karlův most v Praze. Není tomu tak. Toto prvenství patří kamennému mostu ze 13. století, přemosťujícímu Otavu v královském městě Písek. Významnějšími přítoky Otavy jsou říčky Volšovka, Volyňka, Blanice či Lomnice. V historii byla Otava využívána k rýžování zlata, lovu perlorodek, voroplavbě a v 18. a 19. století ke splavování dřeva. Otava je oblíbená mezi vodáky. Za nejtěžší úsek je považována část toku mezi Čeňkovou pilou a Radešovem. Kromě toho zde platí dva omezující faktory, jimiž jsou nutnost vyššího stavu vody a fakt, že v tomto úseku protéká Otava Národním parkem Šumava.

Pohled na Otavu z Václavské skály

Skály na okraji vyhlídky Májovka

Otava pod Májovkou

Plošina vyhlídky Májovka

OTAVA – VYHLÍDKA NA SEKYRCE [ 2 ]

GPS vyhlídky: 49.3262797N, 14.1551844E

Je nutné projít centrem města Písek okolo Otavy a za městem pokračovat ještě pár set metrů, abyste se dostali k další skalní vyhlídce, která nese název Na Sekyrce. Vyhlídková plošina na okraji asi 40 metrů vysoké skály je mírně skloněná, z jejího povrchu vyčnívají špičky kamenů a na okrajích rostou duby a lísky. Na okrajích není radno se příliš nahýbat, spád na cestu pod skálou je prakticky kolmý.

Otava proti proudu s Pískem na obzoru

VYHLÍDKA

Z vyhlídky se nabízí duby a lískami částečně stíněný výhled na Otavu proti proudu. V dáli se rýsuje věž kostela Narození Panny Marie. Tok řeky po proudu je zastíněn téměř celý.

PŘÍSTUP

Z předchozí vyhlídky se musíme vrátit po modré do centra Písku a projít jej po nábřeží až k novému mostu. Odtud vede zelená turistická trasa až pod skálu vyhlídky. Koresponduje s cyklostezkou 1225 a od rozcestí U Sulana s naučnou stezkou Od Ptáčkovny k Caisům. Skála vyhlídky se nachází pár metrů před pravotočivou zatáčkou turistické cesty, resp. cyklotrasy s kovovým zábradlím. Od cesty na vrchol vyhlídkové skály žádná pěšina nevede, ale dá se to docela snadno vylézt.

ZAJÍMAVOSTI V OKOLÍ

Již dvakrát jsme kvůli návštěvě vyhlídek nad Otavou procházeli Pískem, tak si o něm nyní něco povězme. Důvodem, proč byl Písek založen, bylo nerostné bohatství, konkrétně zlatonosný písek. Patrně již od konce 12. století stála rýžovnická vesnice na pravém břehu řeky Otavy. Vzniklá osada se jmenovala Na Písku. Později se z osady stala trhová ves s kostelem sv. Václava. Písecká těžba zlata skončila v 16. století. Několik pokusů o její vzkříšení nesplnilo očekávání. Písek, jehož jméno má původ v rýžování písku, je poprvé zmíněn v datační formuli listiny krále Václava I., vydané roku 1243. Václav I. začal nedaleko osady na skalnatém břehu stavět hrad. Město nebylo založeno jen pro těžbu zlata. Mělo zároveň ochraňovat Zlatou stezku, která v těchto místech překračovala Otavu, a také být základnou královské moci. Všechny hlavní budovy (městský hrad, kamenný most, farní kostel, dominikánský klášter, rychta) vyrostly zároveň s opevněním pravděpodobně v průběhu pouhých dvou desetiletí, během nichž tu král vícekrát pobýval; v letech 1258–1265 s jedinou výjimkou každoročně. Roku 1778 bylo ve městě zřízeno gymnázium a v roce 1899 první škola lesnická. Koncem 19. století prošel Písek průmyslovým rozvojem. Roku 1875 bylo město propojeno železnicí s Prahou.

Po druhé světové válce se tvář Písku začala rychle měnit, ve městě byly založeny textilní firma JITEX, Kovosvit, Elektropřístroj, postavila se zde jatka, rozvíjel se dřevařský průmysl. Nejvýznamnějšími pamětihodnostmi Písku jsou kamenný most, hrad, sladovna, kostel Narození Panny Marie, kostel Povýšení svatého Kříže, kostel svatého Václava, městská elektrárna, Zemský hřebčinec, Putimská brána, hotel Otava, památník Adolfa Heyduka, židovský hřbitov či Palackého sady. O Písku se s ohledem na relativně vysoký počet středních škol někdy říká, že je to město univerzitního charakteru. Skutečná univerzita se ve městě nenachází, ale od roku 2003 zde působí soukromá vysoká škola – Filmová akademie Miroslava Ondříčka vzniklá z VOŠ. V současné době žije v Písku zhruba 30 000 obyvatel.

Písecký kamenný most

Úpatí vyhlídkové skály Na Sekyrce

Pohled na Otavu pod vyhlídkou

Plošina vyhlídky Na Sekyrce

Písek, sladovna a městská elektrárna

OTAVA – VYHLÍDKA ČÍŽOVÁ [ 3 ]

GPS vyhlídky: 49.3678803N, 14.1448600E

Podle nedaleké obce Čížová byla pojmenována další vyhlídka na Otavě. Jde opět o skalní vyhlídku ve výšce zhruba 40 metrů nad hladinou řeky. Uprostřed vyhlídkové plošiny ční velké kameny obezděné žulovou zídkou s kovovým zábradlím. Z terénu pod vyhlídkou vyrůstají duby, které svými barevnými listy sice na podzim krásně dotvářejí atmosféru, bohužel však značně brání výhledu na řeku a na druhý břeh.

Příchod k vyhlídce

VYHLÍDKA

Tok Otavy, který je z vyhlídky vidět kvůli stromům jen částečně, je v tomto místě již poměrně široký a protéká údolím hlubokým zhruba 40 až 50 metrů. Viditelný úsek proti proudu je jen velmi krátký a na jeho konci se rýsuje přírodní památka Dubná. Úsek po proudu není o moc delší.

PŘÍSTUP

V zásadě existují tři cesty, po kterých se lze k vyhlídce dostat. Můžete dojet vlakem, autem či jiným motorovým vozidlem, případně autobusem do Čížové a odtud pokračovat po silnici III. třídy do obce Borečnice. Sem mimochodem vede i cyklostezka 1158. Z Borečnice už můžete pouze na kole nebo pěšky po cyklostezce 1225 až k místu, kde se potkává s červenou turistickou trasou. Ta vás pak zavede až k vyhlídce. Po červené turistické trase – Sedláčkově cestě – lze přijít na vyhlídku až z Písku nebo v opačném směru z Vráže.

ZAJÍMAVOSTI V OKOLÍ

Čížová, vzdálená pouhých 7 km od Písku, je se svými zhruba 900 obyvateli poměrně rozvinutou obcí, která disponuje školou, zdravotnickým zařízením, poštou, vodovodem, kanalizací a je plynofikovaná. První zmínky o obci pocházejí z roku 1316. Za návštěvu zde stojí minimálně dva objekty. Prvním je zámek Čížová, jenž vznikl přestavbou starší renesanční tvrze v 17. století, kterou nechal provést Jan mladší Deym ze Stříteže. Zámek je tvořen patrovou dvoukřídlovou budovou s pozdně renesančním portálem. Na něm jsou umístěny znaky Deymů a Kateřiny ze Sudic. Zámek není veřejnosti přístupný. Další zajímavostí je kostel sv. Jakuba, založený jako gotický již v roce 1407. V předsíni kostela se nachází náhrobní kámen rytíře Ludvíka Loreckého a jeho dvou synů, kteří byli zavražděni poddanými roku 1571. Kostel se nachází v dominantní poloze na návrší nad obcí, která jako by mu ležela u nohou.

Vyhlídková zídka a zábradlí

Přírodní památka Dubná byla prohlášena chráněným územím o výměře 1,46 ha v roce 1973. Nachází se na pravém skalnatém břehu jen několik stovek metrů před vyhlídkou, bohužel na opačné straně, tudíž přístup k ní by znamenal návrat po červené směrem k Písku až na Plynovou lávku a pak cestu po zelené na pravém břehu po proudu Otavy. Hlavním důvodem, proč je toto území chráněné, je reliktní bor, teplomilná doubrava a především nejpočetnější populace medvědice lékařské v jižních Čechách. Území je přístupné po lesní cestě vedoucí podél horního okraje území. Mimochodem, víte, co se rozumí pod pojmem „reliktní bor“? Je jím zachovalý suťový les s výskytem borovice lesní a spodním patrem bylinných rostlin na příkrém kamenitém terénu.

Pohled na Otavu po proudu

Vyhlídková plošina

Již jsem se zmínil o Sedláčkově cestě, přesněji řečeno Sedláčkově stezce. Jedná o turistickou cestu vedoucí podél Otavy z Písku až na Zvíkov. Stezka o délce 24 km byla vybudována v letech 1924 až 1928. Zasloužil se o ni profesor, historik a vášnivý turista August Sedláček. Severní část stezky zaplavila Orlická přehrada, proto byla převedena nad údolí. Většina trasy je vedena po červené turistické značce, po které vede též evropská dálková trasa E10. V úvodní části za Pískem vede po zelené a na červenou přechází u Plynové lávky. Od roku 2006 je Sedláčkova stezka v modifikované trase o délce 35 km renovována jako cyklostezka 1225 pro smíšený provoz pěších turistů i cyklistů a některé její úseky jsou pokryty asfaltem.

Pohled na Otavu proti proudu

OTAVA – VYHLÍDKA U RYBÁRNY [ 4 ]

GPS vyhlídky: 49.3863317N, 14.1673800E

Nedaleká chatová osada Rybárna dala jméno další vyhlídce. Charakterem je velmi podobná té předchozí: opět skalní výběžek, uprostřed obehnaný žulovou zídkou a kovovým zábradlím. I výška nad hladinou řeky je prakticky stejná. Naštěstí tu jeden rozdíl je, a to podstatný – okraje vyhlídky nejsou zdaleka tak zarostlé, takže výhled je podstatně lepší.

Pohled z vyhlídky po proudu

VYHLÍDKA

Úsek Otavy, který lze z vyhlídky spatřit po i proti proudu, není nikterak dlouhý, ale je otevřený a vidět je přehledně i druhý břeh. Opakuje se dokonce i relativně blízké chráněné území na protějším břehu, jímž je tentokrát přírodní rezervace Výří skály u Oslova. Nachází se od vyhlídky po proudu řeky.

PŘÍSTUP

Východiskem naší cesty k vyhlídce budiž obec Vráž u Písku, respektive její část Nová Vráž. Sem jezdí autobus z Písku a po trati č. 200 vlak z Písku či z Prahy-Smíchov. Vede sem i cyklostezka 1158. Z rozcestí Nová Vráž – u pily se vydáte po červené turistické trase okolo Novovrážského rybníka na rozcestí Novovrážský rybník a budete pokračovat po žlutobílých psaníčkách až na rozcestí Rybárna – vyhlídka, odbočka. Od té je to k vyhlídce už jen 200 metrů.

ZAJÍMAVOSTI V OKOLÍ

8 km severně od Písku se nachází lázeňská obec Vráž, nazývaná též Vráž u Písku. Obec s 300 obyvateli je rozdělena na část Stará Vráž a Nová Vráž. Starší je prvně jmenovaná část, jejíž nejstarší budova pochází ze 17. století. Severní část obce, tedy Nová Vráž, vznikla až na přelomu 19. a 20. století v blízkosti železniční stanice. Dominantou Staré Vráže je novogotický zámek, který si nechali postavit Lobkowiczové v letech 1868–1875. V roce 1881 však vyhořel a na jeho místě byla postavena nová budova, využívaná jako letní a lovecké sídlo. Od roku 1902 vlastní zámek organizace zabývající se lázeňstvím. Lázeňská péče je cílená zejména na neurologická onemocnění a poruchy pohybového aparátu.

Vyhlídková plošina

Otava pod ranní mlhou

Skály nad řekou při západu slunce

Západně od Vráže se nacházejí dvě přírodní rezervace – Čertova hora a Hrby. První jmenovaná má rozlohu 13,87 ha a rozprostírá se na severozápadním svahu 528 metrů vysokého kopce s názvem Čertova hora. Předmětem ochrany je přirozený smíšený porost dubu, lípy a buku, jenž tvoří starý les s bohatou květenou a bohatým výskytem mravenišť mravence lesního menšího. PR byla vyhlášena v roce 1985. I druhá jmenovaná rezervace nese jméno podle kopce, na jehož území se nachází. Tento kopec se jmenuje Hrby a jeho výška je 504 metry. Oblast je chráněna pro výskyt zbytků přirozených smíšených listnatých porostů s doprovodnou květenou. Rezervace je dostupná lesními cestami a také značenou červenou turistickou stezkou, která vytváří okruh kolem Vráže. Kousek od vyhlídky můžete navštívit další PR. Jmenuje se Dědovické stráně a její území je chráněno z důvodu výskytu dubového a habrového porostu s bohatou květenou na granitovém podkladu. Rezervace je přístupná po polní cestě, která vede z Dědovic směrem k řece. Z rezervace je možné na protějším břehu pozorovat další přírodní rezervaci, a to Výří skály u Oslova. Okolí Vráže je bohaté na rybníky. Největším z nich je Novovrážský rybník.

Novovrážský rybník

Příchod k vyhlídce

Pohled z vyhlídky proti proudu

OTAVA– VYHLÍDKA KRKAVČINA [ 5 ]

GPS vyhlídky: 49.4010486N, 14.1855928E

Na pravém břehu Otavy jsme byli naposledy vsouvislosti svyhlídkou Na Sekyrce. Nyní se tam vracíme, abychom navštívili vyhlídku Krkavčina, jež dostala jméno podle nedaleké přírodní rezervace. Tato vyhlídka se poněkud vymyká ostatním, neboť se nenachází na skále, srázu ani na kopci nad řekou, ale téměř nad hladinou.

Cíp pevniny mezi Otavou aLomnicí

VYHLÍDKA

Po pravdě řečeno, zvyhlídky toho moc vidět není. Mně osobně však pohled na soutok Otavy sjejím levým přítokem– Lomnicí– stojí dokonce za to, abych ji navštívil ivmrazivém listopadovém dni.

PŘÍSTUP

Kmístu se lze dostat třemi způsoby. Kdybyste náhodou vycházeli až od Plynové lávky, použijte zelenou turistickou trasu přes obec Tukleky. Zobce Oslov sem vede 6,3 km dlouhá okružní naučná stezka Partyzánská. Třetí možností je vyjít ze Zvíkovského Podhradí po silnici II/138 azhruba po půl kilometru od křižovatky se silnicí II/121 sejít doprava na zelenou turistickou trasu. Zvíkovské Podhradí je dostupné motorovým vozidlem po silnici II/121. Jezdí sem autobus jak zPísku, tak zPrahy-Na Knížecí. Oslov je po silnici II/138 vzdálen od Zvíkovského Podhradí jen pár kilometrů. Isem jezdí autobus zPísku. Obě místa bývají cílem cyklistů, kteří se sem dostanou po cyklostezkách 31.1225 Otavská či 7.1149, EV7 Vltavská.

ZAJÍMAVOSTI VOKOLÍ

Trochu ranního podzimního slunce na soutoku

Otava proti proudu těsně před soutokem

Soutok Otavy sLomnicí