Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Ing. Jan Bejkovský, Ph.D.

Čínský ekonomický systém

Tržní ekonomika, či státní kapitalismus?

Kniha je monografie

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

tel.: +420 234 264 401

www.grada.cz

jako svou 7943. publikaci

Odborní recenzenti:

doc. Ing. Zuzana Stuchlíková, Ph.D. (FMV VŠE)

doc. Ing. Vladimír Benáček CSc. (FSV UK)

Vydání knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

Odpovědná redaktorka Lenka Zajíčková

Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková

Návrh a zpracování obálky Vojtěch Wagner

Počet stran 224

První vydání, Praha 2021

Vytiskla Tiskárna PROTISK, s.r.o., České Budějovice

© Grada Publishing, a.s., 2021

ISBN 978-80-271-4112-8 (ePub)

ISBN 978-80-271-4111-1 (pdf)

ISBN 978-80-271-1270-8 (print)

POZNÁMKA: V této vědecké monografii je pro přepis čínštiny užíváno oficiální čínské transkripce pinyin kromě případů, kdy je ustálený český název (např. Šanghaj nebo Peking). Pinyin je pro své celosvětové rozšíření užíván místo české transkripce z důvodu snadnější orientace čtenáře v literatuře v cizích jazycích.

PODĚKOVÁNÍ

Česká veřejná diskuse o Číně je v posledních letech bezesporu velmi polarizovaná. V médiích i jinde je možné se dočíst celé řady jednoznačných soudů o tom, jaká Čína je či není. Společným jmenovatelem obvykle je zcela zřejmá aplikace našich českých reálií, předsudků a myšlenkových proudů na hodnocení dění v Číně. To ovšem není vhodná cesta k porozumění Číně. Ať už je Čína jakákoli, vždy bude jiná než naše země v srdci Evropy. V rámci akademické výuky, při odborných diskusích a dalších setkáních jsem dlouhodobě postrádal ucelený materiál o současné čínské ekonomice v češtině. Materiál, který by ukázal, jak funguje čínský ekonomický systém, v čem je podobný tomu našemu a v čem je naopak odlišný.

Právě tuto mezeru se pokouším knihou, která se vám dostává rukou, zaplnit. Rád bych na stránkách této knihy zkombinoval výsledky mého akademického bádání s reálnými zkušenostmi ze života i obchodního prostředí v Číně. V knize se snažím o celkový pohled na čínskou ekonomiku, bez ideologických či jiných předsudků. Cílem monografie je prohloubit porozumění o čínské ekonomice u nás, což je v době rostoucí polarizace mezi západem a Čínou důležitější než kdy dříve. Věřím, že kniha je vhodným příspěvkem do české debaty o Číně přinášejícím nové myšlenky, podněty a témata.

Psaní knihy je dlouhodobým procesem, při kterém autor rozvíjí nejen své odborné poznání, ale i sám sebe. Rád bych poděkoval kolegům, kteří se na tomto rozvoji podíleli. Zejména bych rád poděkoval recenzentům za jejich přínos ke zkvalitnění a zpřesnění knihy a za jejich mnohé užitečné podněty. Za podporu a pomoc v průběhu procesu přípravy knihy bych chtěl poděkovat mé rodině.

O AUTOROVI

Ing. Jan Bejkovský, Ph.D. se Číně věnuje dlouhodobě, a to jak v akademické oblasti, tak i v oblasti česko-čínských obchodních projektů. Studoval na FMV VŠE v Praze a sinologii FF UK. V Číně strávil autor na studijních výzkumných pobytech téměř dva roky. V rámci doktorského studia i po úspěšném získání doktorského titulu na FMV VŠE přednášel posluchačům magisterského studia předměty Historické reálie Číny a Světová ekonomika. Při svém působení v Centru asijských studií FMV VŠE byl ředitelem letní školy China-CEE Summer School a vedl výzkumný projekt Belt and Road Initiative as a New Stage of Chinese Global Activity zaměřený na čínské aktivity v zahraničí. O Číně nebo čínské ekonomice napsal celou řadu akademických článků i komentářů do českého denního tisku. O čínské ekonomice a vztazích mezi Čínou a Evropou jako hostující profesor přednáší na Beijing University a Shandong University of Finance and Economics a vystupoval na konferencích po celém světě.

Jeho pracovní zkušenosti z praxe zahrnují zkušenosti z Chinese Desku poradenské firmy Deloitte v ČR i ve Švýcarsku, působení na pozici obchodního ředitele pro oblast východní Asie ve významné české strojírenské firmě a asistence se zakládáním e-shopů pro české firmy na čínských online platformách.

V současnosti autor působí jako ředitel zahraniční kanceláře CzechTrade v Pekingu, o čínské a světové ekonomice externě přednáší studentům na FSV UK a VŠ AMBIS.

ÚVOD

Pokud se dnes náhodný pozorovatel projde po hlavních bulvárech Šanghaje, Kantonu či Pekingu, uvidí nablýskané obchody těch nejdražších značek, okolo projíždějící zahraniční drahá auta a kolemjdoucí s nejnovějším modelem chytrého telefonu či tabletu v ruce. Bude jistě překvapen značným bohatstvím, vysokou životní úrovní a rychlým životním tempem. Na první pohled není vidět žádný rozdíl mezi čínskými, japonskými či korejskými velkoměsty a vlastně ani velkoměsty v USA či Evropě. Tato proměna země, kde teprve před rovnými 40 lety končila Kulturní revoluce, je zázračná. Mnoho povrchních pozorovatelů, ale i odborníků může návštěva těchto metropolí přivést k myšlence, že Čína je standardní moderní tržní ekonomikou dnešní doby. Je tomu ale tak? Vždyť v Číně stále monopolně vládne komunistická strana (dále jen KSČ), státní podniky ovládají více než 40 % aktiv v ekonomice a tvoří největší čínské (a dnes již i světové) společnosti. Rozdíl mezi městem a venkovem je stále obrovský a zahraniční investoři mohou i nadále investovat jen do odvětví, kde jim stát investovat povolí. Až donedávna musely mít luxusní obchody povinně čínského partnera. Zahraniční automobilky tohoto partnera v Číně musí mít dodnes a nesmí vlastnit více než 50 % společného podniku. Také významná část čínských výrobců chytrých telefonů či tabletů je buď přímo státních, nebo má se státem blízké vztahy.

Jak to tedy vlastně ve skutečnosti je? Jakou ekonomikou je Čína? Je tržní, plánovaná, kapitalistická, socialistická, rozvojová, rozvinutá, vyspělá, zaostalá, moderní či tradiční? Právě vymezení samotné podstaty fungování čínské ekonomiky je jedním z hlavních cílů této knihy. Jak je patrné již z množství namátkou vybraných přívlastků, kterými lze ekonomiku popsat, jedná se o úkol velmi složitý. Protože však takto definovaný cíl je při komplexitě daného tématu vlastně nemožné uspokojivě splnit, je nutné si zvolit cíl konkrétnější. Kniha se proto zaměřuje na výše zmíněný nesoulad mezi nesporně moderní ekonomikou Číny a nadále trvajícím státním vlastnictvím a klíčovým vlivem státu v ekonomice. Otázkou je, zda trvající státní vlastnictví je jen krátkodobou anomálií, jakýmsi přežitkem dob dávno minulých, který mizí z Číny stejně rychle jako absolutní chudoba? Nebo se naopak jedná o klíčový prvek ekonomiky, na kterém celé hospodářství stojí a roste? Na tyto, ale i další otázky související s čínskou ekonomikou může pomoci odpovědět tato kniha.

Cílem této vědecké monografie je odpovědět na výzkumnou otázku:

Je Čína ekonomikou tržní, ve které je významná úloha státu pozůstatkem transformace od centrálně plánované ekonomiky, nebo je čínský ekonomický systém záměrně zaváděným druhem státního kapitalismu?

Je nutné velmi pečlivě zvolit úhel pohledu tak, aby kniha nesklouzla k prostému popisu čínské ekonomiky. Zároveň je ale výzkumná otázka dostatečně úzká, aby bylo možné zaměřit se pouze na vztah státu a trhu v Číně, či na vliv státu v ekonomice a přístup ke státnímu vlastnictví.

Aby bylo možné odpovědět na definovanou výzkumnou otázku, je nutné si stanovit čtyři dílčí cíle:

1.Definice klíčových pojmů a metodologie

2.Analýza čínského ekonomického myšlení

3.Analýza chování čínského státu v ekonomice

4.Analýza konkrétních projevů státního kapitalismu v Číně

Monografie je rozdělena na čtyři základní kapitoly, které řeší jednotlivé dílčí cíle a představují podklady pro zodpovězení výzkumné otázky. Prvním dílčím cílem, který je řešen v rámci první kapitoly, je definování klíčových pojmů (ekonomický systém, tržní ekonomika, tranzitivní ekonomika), ukotvení knihy metodologicky, ale také zařazení Číny do světové ekonomiky a ekonomických systémů v ní existujících.

Druhým dílčím cílem, jenž se komplexně řeší v druhé kapitole, je analýza relevantních proudů čínského ekonomického myšlení a s ním související dynastické ekonomické praxe, jež umožňuje nahlížet na současnou situaci v Číně optikou nezkreslenou a omezenou časovou perspektivou pouze od roku 1949.

Třetím dílčím cílem je analýza chování státu v ekonomice, která je zkoumána v rámci třetí kapitoly, a zaměřuje se na přístup ke státnímu vlastnictví a schopnost státu ekonomiku ovlivňovat i v rozporu se zákony trhu, ale v souladu s rozhodnutími státu.

Čtvrtým a posledním dílčím cílem je analýza konkrétních projevů státního kapitalismu v Číně, zejména existence mnoha druhů subvencí, úlev a podpor. Tyto projevy státního kapitalismu jsou zkoumány ve čtvrté kapitole a srovnávány s definicí subvence podle Světové obchodní organizace (World Trade Organisation; dále WTO) a na konkrétních příkladech je ukázán jejich rozsah.

Pro analýzu ekonomického systému Číny je nejdříve potřeba definovat, co je ekonomický systém, tržní ekonomika, přechodová ekonomika a popsat ekonomické systémy v regionu, tzn. specifické asijské ekonomické systémy. Jelikož je Čína obtížně zařaditelná pomocí stávajících nástrojů komparativní ekonomie, je třeba definovat pojem státní kapitalismus, který má k čínskému ekonomickému systému nejblíže. Na Čínu nelze vzhledem k její velikosti a specifičnosti automaticky bez kontextu aplikovat západní klasifikace. Řešit vývoj čínské ekonomiky pouze v tendencích západních kategorií, jako je centrálně plánovaná ekonomika od roku 1949 a tržní ekonomika od roku 1978, je zjednodušení, které neuvažuje nad vždy existujícím výrazným vlivem státu. Proto jsou v knize představeny historicky specifické přístupy k čínské ekonomice.

Na základě ekonomické teorie a historických čínských přístupů k řízení ekonomiky je v knize zkoumána čínská ekonomika a implementace tržních reforem od roku 1978. Následně jsou analyzována konkrétní opatření, zejména to, zda přinášejí implementaci tržních principů stejně jako v případě transformujících se ekonomik v Evropě, jakou byla např. Česká republika. V rámci výzkumné otázky je tedy testováno obecně přijímané paradigma o tom, že Čína směřuje od roku 1978 k tržní ekonomice, a je popsáno zjištění, že stát v určitém bodě cíleně přestal podporovat tržní reformy a soukromé podnikání a začal upřednostňovat státní podniky. V knize jsou tyto případy detailně analyzovány, což spolu s analýzou normativních pramenů umožnilo vyvodit závěr, že čínský stát cíleně podporuje státní vlastnictví a že strana neboli stát ovládá podniky a jejich rozhodování. Cílem podniků není zisk jako v tržní ekonomice, ale definovaný státní cíl. To znamená, že nelze mluvit o tržní ekonomice, ale o státním kapitalismu, jehož průvodním jevem je právě důraz na státní cíl na úkor cílů ekonomických.

Pro objasnění fungování čínského ekonomického systému v praxi jsou v knize ukázány jeho určité projevy a specifika na konkrétním odvětví v podobě případové studie. Pro případovou studii je zvolen automobilový průmysl jako jeden z pilířů čínské ekonomiky. Jsou detailně analyzovány subvence, dotace, půjčky apod. poskytované státem čínským podnikům a zároveň bariéry, kterými stát brání zahraničním podnikům a investorům vstoupit na čínský trh. Tímto je jasně ukázáno, že Čína neplní závazky WTO a není tržní ekonomikou.

Struktura knihy

Na obr. 0.1 je znázorněna struktura knihy. Ta ve stručné podobě zobrazuje logické propojení jednotlivých částí knihy, jejich hlavní zaměření a jejich přínos k odpovědi na ústřední výzkumnou otázku.

Obr. 0.1 Struktura knihy

Již v úvodu byly použity termíny jako tržní ekonomika, ekonomický systém či státní kapitalismus a mnoho dalších. Ač jde o termíny běžně užívané, každý si pod nimi představí něco odlišného. Je proto nezbytné nejdříve tyto a další termíny související se světovou ekonomikou objasnit a definovat, neboť teprve pak bude možné se začít věnovat Číně jako součásti světové ekonomiky. Tomuto vyjasnění pojmů se věnuje první kapitola, v níž je definován pojem ekonomický systém a zkoumány jeho prvky. Dále se první část knihy rovněž zaměřuje na hlavní ekonomické systémy zastoupené v současné světové ekonomice. Následně pojmu přechodová ekonomika a jejím hlavním prvkům, neboť tvoří důležitý referenční bod pro celou knihu. Na základě srovnání existujících ekonomických systémů je pak v první kapitole definován pojem státní kapitalismus, který je stěžejní pro zodpovězení výzkumné otázky.

Vzhledem k dlouhé historii čínské civilizace je neobvyklé, že se západní badatelé, zabývající se čínskou ekonomikou, nevěnují čínskému ekonomickému myšlení posledních téměř 3 tisíc let před rokem 1949.[1] Toto pozoruhodné opomenutí může mít negativní důsledky pro jakoukoli analýzu čínské ekonomiky. Západní badatelé mohou změny v čínské ekonomice vnímat pouze v kontextu přechodu země od centrálně plánované ekonomiky (dále také CPE) k tržní ekonomice a zanedbávají dějinný rozměr tohoto procesu. Čína totiž rozhodně nebyla po celou svoji dlouhou historii zaostalou ekonomikou a už vůbec ne ekonomikou centrálně plánovanou. Dalo by se říct, že celé 20. století je z pohledu vývoje Číny a její ekonomiky naprosto zanedbatelným úsekem. V případě Číny je toto zaměření o to nutnější, pokud uvážíme délku jejích dějin a dlouhá období prosperity a ekonomického rozvoje, která ukazují, že v Číně musel v dynastickém období existovat funkční ekonomický model.[2] Cílem druhé kapitoly je ukázat fundamentální přístupy Číňanů k ekonomice, které mají vliv i na dnešní Čínu a čínskou ekonomiku. Zároveň je smyslem této kapitoly vytvořit vhodný podklad pro zásadní pochopení čínského ekonomického myšlení.

Třetí kapitola staví na základech položených v prvních dvou kapitolách knihy a věnuje se již přímo ústřednímu tématu celé knihy: Odpovědi na otázku, zda státní kapitalismus a jeho prvky, které v současnosti v Číně panují, představují pouze mezistupeň v přechodu země od CPE k tržní ekonomice (kapitalismu volného trhu), či se jedná o záměrně zaváděný druh státního kapitalismu. Aby bylo možné se nad touto komplexní otázkou zamýšlet, je nutné pečlivě zvolit strukturu analýzy a úhel pohledu. Pro rozbor čínského ekonomického systému, respektive státního kapitalismu v Číně, je nezbytné se alespoň krátce vypořádat s povahou hospodářských reforem od 70. let. Vzestup Číny ze zaostalé agrární ekonomiky v ekonomickou velmoc totiž není možné ignorovat. Zároveň ale není reálné se reformám věnovat per se do hloubky, neboť by to vyžadovalo odlišné zaměření a jiný rozsah knihy. Proto je začátek třetí kapitoly zaměřen převážně na povahu reforem a jejich hlavní výsledky z hlediska míry vlivu státu v ekonomice a proměn ekonomického systému Číny. Na tomto místě je testováno přijímané paradigma o přímém směřování reforem k zavádění tržní ekonomiky. Pokud Čína od roku 1978 plánovitě směřuje k tržní ekonomice, dá se očekávat, že význam státního sektoru se bude snižovat. V následující části třetí kapitoly je proto provedena jeho analýza. Tento rozbor především odpovídá na otázku, zda je státní sektor v Číně i nadále významnou součástí ekonomiky. Je-li tomu tak, je třeba analyzovat rozsah tohoto významu, odvětvové zaměření a rovněž celkový trend, tedy zda význam klesá či nikoliv. Pokud by stát v Číně plánovitě zaváděl prvky státního kapitalismu, mělo by být možné najít oficiální dokumenty, které by toto směřování podporovaly. Vzhledem k tomu, že hlavními reprezentanty státního sektoru v ekonomice jsou státní podniky, zaměřuje se na ně poslední část třetí kapitoly. Čínské státní podniky se ovšem nyní od státních podniků v bývalých zemích s plánovanou ekonomikou významně liší. Jsou odlišné rozsahem, uspořádáním, úspěšnou expanzí na globální trhy i řízením. Analýza vnitřního uspořádání, fungování a způsobu výběru vedení státních podniků je nutným předpokladem k odpovědi na výzkumnou otázku této knihy. Zhodnocení vlivu státu na řízení státních podniků a jejich užívání k plnění státních cílů jsou proto zaměřením této části. Cílem třetí kapitoly je tedy především odpovědět na výzkumnou otázku ohledně fundamentálního nastavení čínské ekonomiky.

Kniha se nejdříve věnuje průběhu reforem v Číně od roku 1978. Zaměřuje se především na reformy na venkově, které byly vzhledem k rurální povaze země klíčové pro transformaci celé ekonomiky. Kniha se snaží zmapovat přístupy státu k ekonomice a zaměřuje se na validaci či popření přijímaného paradigmatu o tom, že Čína směřuje od roku 1978 provedenými reformami plánovitě k tržní ekonomice. Po této klíčové analýze je zkoumán rozsah a důležitost státního vlastnictví v čínské ekonomice, které je dodnes velmi významné. A vzhledem k důležitosti státního sektoru v čínské ekonomice se třetí kapitola také zaměřuje na rozbor fungování hlavního představitele tohoto systému zásadního státního vlivu – státního podniku. V knize je analyzován modus operandi a struktura státních podniků s důrazem na to, zda stát disponuje nástroji, aby skrze ně mohl plnit cíle, které si určí. Jinými slovy, zda stát v Číně naplňuje v první kapitole definované znaky státního kapitalismu.

Jestliže je státní kapitalismus záměrně zaváděným systémem, je zřejmé, že základní nastavení ekonomiky bude odlišné od běžné tržní ekonomiky. V systému státního kapitalismu stát především dbá o směřování ekonomiky směrem k vytyčeným cílům. Samotná ekonomická efektivita často může být až druhořadá. Detailně se proto čtvrtá kapitola zaměřuje i na interakci ústřední a místní vlády a podporu státních podniků ze strany státních bank. Na případové studii je ukázáno, jak kombinace všech druhů této více či méně skryté pomoci domácím podnikům ze strany státu umožnila významný rozvoj čínského automobilového průmyslu. Důležitým závěrem této kapitoly je fakt, že důsledkem takto nastaveného systému ekonomika nefunguje na základě tržně utvářených cen. Stát tedy ovlivňuje ekonomiku pomocí nástrojů, které má k dispozici, aby byly především plněny státní cíle, přičemž ekonomická efektivita je až druhořadá.

Metodický postup

V této podkapitole je popsán postup dosažení cíle a použité metody. Pro vymezení pojmů a jejich definice, tzn. pro vymezení klíčových východisek práce, byla provedena rešerše stávající odborné literatury a následně podrobná analýza relevantních informačních zdrojů. Na základě zkoumání dostupné literatury a syntézy získaných informací autor deduktivně zpřesnil definici klíčového, avšak v literatuře nedostatečně popsaného pojmu státní kapitalismus.

Pro vytyčení pojmů čínského ekonomického myšlení a role státu v ekonomickém uspořádání byla provedena rešerše relevantní literatury a její podrobná analýza. Na základě toho autor definoval specificky čínská východiska ekonomického řízení, která následně ve vhodných případech porovnal s přístupy evropskými.

Pro vymezení role státu v Číně posloužila analýza průběh ekonomických reforem skrze dostupnou literaturu a také normativní prameny, zejména týkající se státních podniků a jejich řízení. Toto vymezení autor potvrdil kvalitativním výzkumem v podobě strukturovaných rozhovorů se zaměřením na roli státu v Číně. Seznam institucí, s jejichž představiteli rozhovory probíhaly, je uveden v příloze č. 1.

Základní kvalitativní rámec pro rozhovory tvoří podkladový dotazník k rozhovorům uvedený v příloze č. 3. Pro otestování paradigmatu směřování Číny po roce 1978 porovnal autor čínské reformy s reformami v zemích SVE.

Při studování konkrétních projevů státního kapitalismu v Číně autor analyzoval normativní prameny ve vztahu k definici subvence dle WTO a systému čínských subvencí, a také data získaná ze zmiňovaných rozhovorů. K popisu rozsahu státních zásahů ve prospěch domácích automobilek použil především deskriptivní případovou studii (v souladu s aktuálními metodologickými poznatky např. dle Yina[3]) ve vybraném odvětví automobilového průmyslu.

Autor vyvodil obecné závěry ohledně fungování čínského státního kapitalismu, jeho omezení a jeho silných a slabých stránek pomocí jednotlivých dílčích poznatků z předchozích kapitol.

V tomto výzkumu byl kladen důraz na jeho rigoróznost, především pak na dostatečně detailní a komplexní poznání problematiky související s analýzou čínského ekonomického systému. K tomu přispěla nejen pečlivá rešerše a rozbor existujících pramenů, ale i výše zmíněný primární kvalitativní výzkum spočívající ve strukturovaných rozhovorech.

Současný stav výzkumu

Jak již bylo několikrát řečeno, analýza ekonomického systému je složitou záležitostí, nejen díky komplexitě zkoumaného tématu. Již definování pojmů jako je kapitalismus, tržní ekonomika a následné definování anglosaského, evropského a asijského modelu bylo velkou výzvou. V první kapitole byly proto využity různé prameny, které srovnávání umožnily. Především je vhodné zmínit knihu The Global Economy and Its Economic Systems od Paula Gregoryho a Roberta Stuarta, která byla při klasifikaci a komparaci ekonomických systémů velmi důležitá, neboť využívá podobný úhel pohledu jako tato kniha.[4] Pro základní definování paradigmat mezinárodní politické ekonomie a teoretické ukotvení knihy byla užita stručná, avšak z teoretického hlediska pečlivě zpracovaná kniha Národní státy v globálních ekonomických procesech od Martiny Jiránkové spolu s myšlenkami obsaženými u Friedena a Lakea.[5] Definici základních prvků asijského rozvojového systému pomohlo uplatnění paradigmatu letících hus, které velmi přesně zpracoval Terutomo Ozawa a dalsí uznávaní japonští autoři.[6] Při následném vymezení základních prvků státního kapitalismu byla situace možná ještě složitější. Dostupných zdrojů není vzhledem k „mládí“ současného užití tohoto termínu dostatek. Výjimku v tomto ohledu tvoří kniha od Iana Bremmera, která se velmi uceleně zabývá problematikou státního kapitalismu, avšak je vzhledem k zaměření autora spíše politologickou a mezinárodně politickou studií méně akademického charakteru.[7] Z dalších příspěvků lze zmínit články v časopise The Economist.[8] Z těchto důvodů zde uvedená definice státního kapitalismu může sice působit prostě, ale je důsledkem dlouhodobého studia široké škály pramenů a v jistých ohledech doplňuje definice stávající a přináší nové podněty, které předkládá vědecké komunitě k posouzení.

Druhá kapitola knihy zaměřená na čínské ekonomické myšlení, čerpá z dostupných prací čínských badatelů v angličtině a čínštině, z překladů relevantních pasáží děl od sinologů a výjimečně i přímo od autora. V tomto ohledu byl velmi přínosný jeho studijní pobyt v Číně, při kterém se seznámil s čínsky psanou knihou od Jichuang Hua, v České republice nedostupnou, která se v hrubých rysech věnuje právě problematice čínského ekonomického myšlení v dějinách.[9] Jichuang Hu vydal kompilát i v anglickém jazyce. Přes detailní rešerši literatury nebylo možné nalézt západního badatele, který by se tématikou uceleně zabýval z pohledu ekonomického systému a vlivu státu v něm. Tato kapitola knihy je tak do jisté míry průkopnická vzhledem k rozsahu matérie a délce čínských dějin. Právě vzhledem k těmto omezením se jedná především o výběr základních myšlenkových východisek a několika nejvýznamnějších ekonomických myslitelů, kteří měli na vývoj v Číně významný vliv. Pro zkoumání reálií úpadku dynastie Qing posloužily zajímavé studie od Alberta Feuerwerkera, Tuan-Hwee Snga a Davida Landese.[10]

Počínaje třetí kapitolou jsou v textu užity poznatky získané autorem při hloubkových strukturovaných rozhovorech s čínskými akademiky, podnikateli, představiteli státních podniků a v menší míře i politiky ohledně fungování čínské ekonomiky. Následně autor na toto téma hovořil i s cizinci, kteří v Číně dlouhodobě pracují a žijí. Tyto znalosti z praxe pomáhají knihu více ukotvit do reálného prostředí a fungování státního kapitalismu v Číně a rovněž ji obohacují o jinak nedostupné informace.

Ač bylo zájmem autora přímé citování všech zdrojů použitých v této knize, většina osob odmítla uvedení jejich jména. Dokonce v mnoha případech i zmínění instituce, ze které pocházejí. Toto je samo o sobě zajímavým ukazatelem pro předmět zkoumání knihy. Tento postoj totiž indikuje jistou sensitivitu námětu této knihy. Stejně jako v dalších zemích je i v Číně fungování ekonomiky důležitým kritériem hodnocení a vnímání vlády, a proto je citlivým tématem, obzvláště při rozhovorech s cizincem. Vzhledem k těmto podmínkám je zjevné, že za této situace není pro západní badatele či pozorovatele lehké získat relevantní informace, což obecně limituje dostupné akademické zdroje. Například bez znalosti čínštiny nemohla proběhnout řada klíčových rozhovorů o fungování čínské ekonomiky. Opět v tomto případě hrál důležitou roli studijní pobyt autora v Číně, během kterého mohla proběhnout celá řada podnětných rozhovorů o tématu. Další unikátní informace pak autor načerpal i díky své práci v česko-čínském obchodním prostředí. Seznam institucí, s jejichž představiteli probíhaly tyto rozhovory, je uveden v příloze č. 1. V příloze č. 3 jsou dále uvedeny konkrétní informace o metodách aplikovaných při rozhovorech a základní okruhy diskutovaných témat.

Pro směřování ekonomických reforem byla velmi poučná kniha Yasheng Huanga, která se částečně rovněž zabývá přístupem státu k ekonomice a nastavením čínského ekonomického systému.[11] Obecně pak platí, že zejména informace o fungování státních podniků a státních bank se dají poměrně obtížně získat. Je nutné studovat výroční zprávy samotných podniků či bank nebo různé výstupy Ústřední státní komise pro řízení státního majetku (v textu knihy dále SASAC; State-owned Assets Supervision and Administration Commission of the State Council; 国务院国有资产监督管理委员会) v čínštině. Jenže samotný vlastník státních podniků SASAC o sobě zveřejňuje relativně málo informací. Literatura v angličtině se často omezuje na pouhé konstatování moci SASAC. Výjimku tvoří například analýza státních podniků v Číně pro U. S. – China Economic and Security Review Commision, která ovšem na druhé straně má často tendence zveličovat rizika pro americkou ekonomiku.[12] Zbývající informace pocházejí například ze studie OECD z roku 2009 a z několika článků v angličtině na toto téma. Pro část o státních subvencích domácích podniků byla rovněž důležitým zdrojem kniha od manželů Haleyových o dotacích v čínské ekonomice.[13]

Přínosy knihy

Dle rešerše literatury provedené autorem neexistuje v češtině ani angličtině publikace, která by se uceleným způsobem zabývala čínským ekonomickým systémem a vlivem státu v něm. Existuje řada studií, které rozebírají určité segmenty čínské ekonomiky nebo představují čínské ekonomické reformy po roce 1978. Obecně však publikace o čínské ekonomice mají z hlediska zaměření této knihy několik nedostatků. Prvním je skutečnost, že představují analýzu k určitému časovému bodu, ve kterém je čínský systém srovnáván s určitým ideálním či žádoucím systémem, zpravidla s americkým či s mezinárodními pravidly. Byť jsou podobné studie často velmi detailní a přínosné, nejsou schopné odpovědět na otázky týkající se směřování čínského systému. Výsledkem je pak souhrn nedostatků čínského systému bez širšího kontextu.

Další slabinou studií je tendence nahlížet na čínskou ekonomiku v již překonaném prismatu centrálně plánované ekonomiky a její transformace, čímž zcela zanedbávají historický rozměr čínského ekonomického rozvoje. Často rovněž podobné publikace vycházejí inherentně z toho, že Čína cíleně směřuje k tržní ekonomice, resp. že Čína bude přejímat „západní“ principy ekonomických systémů. Avšak je tomu opravdu tak? Dá se očekávat, že Čína se svou dlouhou civilizační tradicí bude automaticky přejímat západní postupy?

Právě proto je nutné analyzovat čínskou ekonomiku a její směřování jako celek, neboť jen tak je možné jí lépe porozumět i předvídat budoucí vývoj. Analýza segmentu ekonomiky, nám může pomoci získat detailní vhled do jedné části skládačky jménem čínský ekonomický systém, ale nemůže sama o sobě zajistit porozumění celku a cílům státu, respektive porozumění základních institucionálních nastavení čínské ekonomiky. Hlavním přínosem této knihy tedy je, že analyzuje čínskou ekonomiku holisticky, vždy však s důrazem na vliv státu v ekonomice.

V této souvislosti je vhodné si položit otázku, zda čínské ekonomické reformy opravdu směřují k zavádění tržní ekonomiky. Tento předpoklad se především díky čínské obratnosti při vyjednávání stal obecně uznávaným paradigmatem. Pouze málo badatelů se však věnuje důkladné analýze čínských reforem a jejich směřování. Tato kniha je tak jednou z mála publikací, které testují hodnověrnost paradigmatu o tržním směřování čínských ekonomických reforem, čímž přispívá zejména ve třetí a čtvrté kapitole k debatě o současné čínské ekonomice.

Zároveň není možné několik tisíc let vývoje čínské civilizace stáhnout na analýzu čínské ekonomiky po roce 1949, resp. 1978, zvláště když systém zaváděný v Číně po roce 1949 je z čínského pohledu „importem“. Marxistická ideologie není pro současný vývoj v Číně relevantní. Právě proto je kniha zaměřena i na čínské ekonomické myšlení v minulosti, neboť jen tak je možné pro následující analýzu čínského ekonomického systému získat odpovídající kontext bez inherentních zjednodušení či automatického užívání západních pojmů pro popis čínské reality. Tento přístup se prolíná celou knihou, ale nejpatrnější je ve druhé a třetí kapitole.

Pojem státní kapitalismus, se kterým kniha hojně operuje, je pojmem relativně novým. Je tomu tak proto, že až do nedávna nebylo nutné ekonomický systém s kvalitativně významnější úlohou státu definovat. Stačilo užívat pojmy z období bipolárního světa studené války, kdy byly socialistické ekonomiky označované jako centrálně plánované. Po rozpadu Sovětského bloku a ekonomické diskreditaci centrálně plánovaných ekonomik panovalo přesvědčení, že všechny země budou přirozeně směřovat ke kapitalistické tržní ekonomice. Avšak vývoj tomu neodpovídá. Ruská, čínská, brazilská či saudsko-arabská ekonomika funguje laicky řečeno jinak, s výraznějším vlivem státu v ekonomice. Nezdá se, že by tyto země byly na pokraji ekonomického kolapsu nebo že by se jejich ekonomické systémy staly „přes noc“ tržní ekonomikou. Navíc byla krizí z let 2008–2009 podkopána nedotknutelnost západního modelu tržní ekonomiky.

V tomto kontextu je potřeba určitým způsobem objektivní realitu odlišnosti jistých ekonomických systémů na základě významnější úlohy státu definovat. Právě zde tedy přichází potřeba zkoumání a zpřesňování termínu „státní kapitalismus“, neboť bez jeho řádného definování není možné pochopit kontext fungování některých významných ekonomik světa. V první kapitole je zkoumán státní kapitalismus a je představena vlastní definice, respektive její zpřesnění.

Čína je často obviňována z nedodržování mezinárodních pravidel a z nadržování domácím producentům. Existuje mnoho studií, které se regulacím a bariérám vstupu zahraničních výrobců věnují. Opět ale převládají publikace s velmi úzkým zaměřením. Avšak pro vyjednávání s Čínou v rámci WTO, dalších mezinárodních organizací či v kontextu hrozící obchodní války je třeba znát celý rozsah čínských státních podpor domácím podnikům. Vždyť k čemu je vyjednaný svobodnější přístup zahraničních subjektů do určitého odvětví v Číně, když budou domácí podniky znevýhodněny dotovanou elektřinou, pozemky, dotacemi na výzkum a vývoj či bankovními úvěry? Zahraniční subjekty pak stejně budou v jasné nevýhodě, neboť jejich vlády jim takové subvence neposkytují. Právě proto je čtvrtá kapitola věnována problematice dotací a podpor v čínské ekonomice. Závěry této kapitoly mohou v dnešní době posloužit jako vyjednávací argumenty pro jednání s čínskou vládou.

Autor věří, že z výše uvedených důvodů je kniha relevantním příspěvkem k debatě o čínské ekonomice, a je přesvědčen o jejím praktickém využití pro pochopení dnešní čínské ekonomiky i při vyjednávání s Čínou.

Výzkumná omezení

Výzkumná omezení souvisí částečně s výše vytyčenými celostními přístupy. Vzhledem k zaměření knihy je potřeba definovat velmi komplexní pojmy jako je např. ekonomický systém, tržní ekonomika atd. Za účelem dodržení hlavního cíle knihy, tj. odpovědi na výzkumnou otázku, není možné v rámci knihy všechny tyto pojmy diskutovat do hloubky. Pro zájemce o srovnávání ekonomických systémů je k dispozici celá řada publikací zaměřených pouze na toto téma.

To samé platí pro velmi zajímavou oblast čínského ekonomického myšlení nebo obecně pro čínské myšlení. Druhá kapitola tvoří pouze základní průřez klíčovými teoriemi či politikami a není možné ji brát jako základní studii k tématu. Na relevantní průřezové studie kniha odkazuje, avšak vzhledem k zaměření na současnou Čínu se nelze věnovat čínským myslitelům více do hloubky.

Se zřetelem ke snaze odpovědět na otázky související s čínským ekonomickým systémem obecně, je i v kapitole třetí a čtvrté nutné zobecňování. Proto se kniha věnuje aspektům souvisejícím s úlohou státu v ekonomice a nezaměřuje se více např. na průběh reforem či další velmi zajímavá témata. Opět i v tomto případě kniha odkazuje na relevantní studie k námětu. Ve čtvrté kapitole jsou díky případové studii zacílené na jeden vybraný sektor ukázány obecné poznatky ohledně ekonomického systému v konkrétním případě.

1 „Západní“ zde míněno ve smyslu civilizačním a odkazuje zde i na dalších místech studie na evropskou křesťansko-židovskou civilizaci dle vymezených civilizačních okruhů Samuela Huntingtona.

2 Příkladem může být Marco Polo, který se údajně dostal z Benátek s populací kolem 50 tisíc do Hangzhou, hlavního města dynastie Jižní Song, jehož populace čítala přes milion obyvatel, a kde dle jeho líčení panovalo nebývalé bohatství. Základní chronologie čínských dějin je uvedena v přílohách.

3 YIN, Robert K. Case study research: design and methods. 4th ed. Los Angeles, Calif.: Sage Publications, 2009.

4 GREGORY, Paul R. a STUART, Robert C. The global economy and its economic systems. International ed.: South-Western Cengage Learning, 2014.

5 JIRÁNKOVÁ, Martina. Národní státy v globálních ekonomických procesech. Praha: Professional Publishing, 2010; FRIEDEN, Jeffry a LAKE, David A. International political economy: perspectives on global power and wealth. London: Routledge, 1995.

6 OZAWA, Terutomo. The rise of Asia: the „flying-geese“ theory of tandem growth and regional agglomeration. Cheltenham: Edward Elgar, 2009.

7 BREMMER, Ian. The end of the free market: who wins the war between states and corporations? New York: Portfolio, 2010. Český překlad „Konec volného trhu“ vyšel v roce 2014.

8 The rise of state capitalism. In: The Economist [online]. The Economist, 2012 [cit. 2018-07-12]. Dostupné z: http://www.economist.com/node/21543160.

9 HU, Jichuang a TAN, Min. Zhongguo cai zheng si xiang shi. Beijing: Xin hua shu dian Beijing fa xing suo fa xing, 1989.

10 FEUERWERKER, Albert. The state and the economy in late imperial China. Theory and Society [online]. 1984 [cit. 2018-07-20]. Dostupné z: http://link.springer.com/10.1007/BF00213228; SNG, Tuan-Hwee. Size and dynastic decline: The principal-agent problem in late imperial China, 1700–1850. Explorations in Economic History [online]. 2014, s. 107–127 [cit. 2018-07-20]. Dostupné z: http://linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/ S0014498314000205; LANDES, David S. Bohatství a bída národů: proč jsou někteří tak bohatí a někteří tak chudí. Praha: BB art, 2004.

11 HUANG, Yasheng. Capitalism with Chinese characteristics: entrepreneurship and the state. New York: Cambridge University Press, 2008.

12 SZAMOSSZEGI, Andrew a KYLE, Cole. An Analysis of State‐owned Enterprises and State Capitalism in China. In: The U.S.-China Economic and Security Review Commission [online]. Washington, D. C., 2011 [cit. 2018-01-23]. Dostupné z: http://www.uscc.gov/sites/default/files/Research/10_26_11_CapitalTradeSOE Study.pdf.

13 HALEY, Usha C. V. a HALEY, George T. Subsidies to Chinese industry: state capitalism, business strategy, and trade policy. New York: Oxford University Press, 2013.

1

SVĚTOVÁ EKONOMIKA AEKONOMICKÉ SYSTÉMY

„Komunismus může být poražen jako ekonomický systém, ale jako model státní dominance je velmi živý vČLR aPutinově Rusku.“

Michael Ignatieff[14]

Světová ekonomika se neustále proměňuje avzhledem kjejí rozsáhlosti arozmanitosti se rovněž obtížně zkoumá, obtížně interpretuje aještě obtížněji se předpovídá její další vývoj. Nicméně itakto komplexního aobtížného úkolu se vědci více či méně úspěšně ujali, takže dnes ipřes výše zmíněné disponujeme nástroji ametodologií, jak světovou ekonomiku analyzovat. Dalo by se říci, že teorií přispívajících kporozumění světové ekonomice je možná až příliš. Je možné sem zahrnout teorie od merkantilistů, přes klasické ekonomy až kbehavioristům ainstitucionálním ekonomům.

Většina teorií se shoduje vtom, že stát je důležitým subjektem ve světovém ekonomickém systému. Debata oproměnách konceptu státu aomezování státní suverenity je jistě velmi relevantní pro současný výzkum. Pro zkoumání světové ekonomiky je pro účely této knihy ale vhodné se ztotožnit se státem jako se základní jednotkou světového ekonomického systému aníže hned ukážu proč.

Ekonomický pokrok (economic progress) není vsoučasnosti rovnoměrný, nicméně například kolem roku 1500 byly rozdíly mezi regiony výrazně menší.[15] Ekonomický pokrok je přitom pojmem širším než například ekonomický růst. Zatímco ekonomický růst je definován relativně jednoznačně jako nárůst reálného HDP (nebo HDP per capita) za jednotku času, upokroku je situace méně přehledná.[16] Literatura se navíc nevěnuje srovnání významu pojmů ekonomický pokrok aekonomický rozvoj. Zdá se rovněž, že iobsah samotných těchto pojmů se mění postupem času snaším chápáním ekonomických procesů. Ekonomický pokrok je definován obvykle jako schopnost společnosti poskytnout svým členům vyšší příjmy, lepší materiální podmínky či lepší kvalitu života. Vjiném, užším pojetí je pak ekonomický pokrok schopností ekonomiky vytvořit více produktu se stejnými zdroji. Vtomto pojetí je tedy ekonomický pokrok závislý pouze na produktivitě ekonomiky.

Ekonomický rozvoj (economic development) je pojmem, který se nyní užívá častěji, adle autora je pojmem podřazeným ekonomickému pokroku. Ekonomický rozvoj se svým důrazem na kvalitativní vyjádření vývoje ekonomiky (ekonomický rozvoj je definován jako proces, kterým stát zlepšuje ekonomický, politický asociální blahobyt obyvatel) vněkterých ohledech nahradil pojem ekonomický pokrok.[17] Oba pojmy jsou shodné vtom, že tvoří nástavbu kekonomickému růstu, ikdyž ten je jejich důležitou částí.[18]

Podle Gilpina existují čtyři základní příčiny ekonomického pokroku, který ve své fundamentální podobě znamená zlepšení produktivity ekonomiky (ať již dle ukazatelů, či dle bohatství jednotlivce). První takovou příčinou je přírůstek obdělávatelné půdy, objev nerostných surovin či nárůst pracovní síly. Jedná se tedy oextenzivní faktory, které spočívají vprostém navýšení množství výrobního faktoru či zdroje. Příkladem takového růstu může být čínská dynastie Han, která díky úspěšným výbojům disponovala značným množstvím nové úrodné půdy. Moderním příkladem je pak růst ekonomiky USA vdůsledku osidlování západu v18. a19. století. Dalším důvodem pro ekonomický pokrok je zvyšování obchodu skomoditami apohybu kapitálu mezi zeměmi. Tento faktor stál uzrodu ekonomického úspěchu Benátek ve středověku nebo západní Evropy po druhé světové válce. Další příčinou ekonomického pokroku, která logicky doplňuje předchozí, je pak technologická inovace, díky níž se po průmyslové revoluci dramaticky proměnila světová ekonomika.[19]

Posledním zdrojem ekonomického pokroku je samotný ekonomický systém, respektive faktory institucionálního charakteru. Zhistorie totiž zjišťujeme, že ani tři výše uvedené faktory samy osobě nestačí. Je to ekonomický systém, který umožňuje bohatnout zobchodu, usadit se na nových územích azískat zjejich osídlení ekonomický přínos či používat nové technologie pro získání ekonomické výhody. Je to tedy ekonomický systém asprávné nastavení ekonomických institucí, co umožňuje ekonomický růst, pokrok asním spojený ekonomický rozvoj.[20] Ekonomický systém je těsně spjatý snárodním státem, neboť stát (zastoupený vládou) je dodnes tou poslední instancí, která určuje konkrétní hospodářskou politiku, základní právní, obchodní či pracovní normy, adává celkový rámec ekonomickým aktivitám na jeho území.[21] Proto tato kniha vychází zparadigmatu odůležité roli státu ajeho institucí pro utváření ekonomického systému.[22]

Přitom samotná definice ekonomického systému není snadná – podle Lindbecka aSamuelssona je ekonomický systém souborem institucí pro rozhodování ajeho implementaci ohledně produkce, příjmu aspotřeby vrámci daného státu.[23] Podobnou definici nabízejí Gregory aStuart adalší autoři.[24]

Jak však nejlépe popsat ekonomické systémy? To nás přivádí kmezinárodní politické ekonomii jako knástroji, jak nahlížet na světovou ekonomiku. Politická ekonomie se zabývá interakcí státu atrhů, včetně jejich mikroekonomických subjektů.[25] Trhy sice do jisté míry operují na sobě vlastních na vnějších zásazích nezávislých principech. Avšak zcela svobodný trh, kde panuje dokonalá konkurence, je vdnešním světě vpodstatě nemožné nalézt. Mezinárodní politická ekonomie pak zkoumá dění ve světové ekonomice, interakce státu amezinárodních trhů. Existence ropného kartelu OPEC či obchodního embarga západních států vůči Rusku indikuje, že státy jsou významnými činiteli ivdnešní světové ekonomice.

Pohled na světovou ekonomiku, respektive na HDP na obyvatele vběžných cenách nám ukazuje, že ještě vroce 1500 byla úroveň bohatství srovnatelná ve všech částech světa. Teprve po roce 1800 začalo docházet kvýznamnější diferenciaci jednotlivých regionů světa, což bylo způsobeno průmyslovou revolucí, která proběhla ve Velké Británii ašířila se do dalších evropských zemí. Průmyslová revoluce ajejí tržně-kapitalistický systém byly jednou zklíčových příčin ekonomického vzestupu Evropy (apozději USA), která tak během velmi krátké doby několika desetiletí disponovala mnohonásobně vyšším HDP na obyvatele než zbylé regiony světové ekonomiky, přičemž tato situace trvá až na výjimky dodnes. Právě tato diferenciace přispěla ke vzniku oborů snažících se osrovnání podmínek vrůzných částech světa.

Průmyslová revoluce navíc významně proměnila fungování ekonomik, takže se jejich vývoj před průmyslovou revolucí označuje jako předmoderní. Kniha analyzuje na několika místech předmoderní vývoj čínské ekonomiky, vždy je však třeba mít na paměti, že případné paralely nemohou přebít základní dichotomii (tzn. fundamentálně jiné fungování) předmoderních amoderních ekonomik.

V18. a19. století vznikly vsouvislosti snovými podmínkami hlavní ideologie ateorie, které mají vliv na dnešní světovou ekonomiku amezinárodní politickou ekonomii. Docházelo také kpočátečním snahám osrovnání ekonomických systémů jednotlivých zemí, neboť si lidé začali uvědomovat objektivní odlišnost ekonomických podmínek vrůzných částech světa. Primárním impulzem bylo odlišení evropského ekonomického systému od ekonomických systémů vzemích, které byly vté době často vkoloniálním područí evropských velmocí, tzn. vpředmoderní fázi vývoje. Sekundárním důležitým impulzem pro vědecké srovnávání ekonomických systémů, kterým se dnes zabývá mezinárodní politická ekonomie (resp. komparativní ekonomie), pak bylo zjištění, že ne všechny země se rozvíjejí stejně rychle, což dále podnítilo ke studiu příčin tohoto poznatku. Důležitým impulzem pro rozvoj mezinárodní politické ekonomie asouvisejících oborů od 70. let 20. století pak byla snaha, respektive nutnost porozumět odlišnému, zpohledu západních zemí nepřátelskému socialistickému zřízení vbipolárním světě studené války.[26]

Vědní disciplínou užívající nástroje vpodobě mezinárodní politické ekonomie je komparativní ekonomie. Ta bývá obvykle přijímána jako samostatná vědní disciplína, která na základě důkladné analýzy porovnává jak jednotlivé ekonomické systémy, tak procesy probíhající uvnitř těchto systémů. Přičemž jejím hlavním cílem je nalézt společné aodlišné rysy vjejich vývoji.[27] Komparativní ekonomie umožňuje srovnávat ekonomické systémy pomocí kategorií definovaných mezinárodní politickou ekonomií adalšími nástroji. Tím pádem je možné sjejí pomocí porovnávat různé prvky apřístupy různých národních států či popisovat ekonomický systém vrůzných zemích, což bude vknize dále využito.

1.1Základní paradigmata mezinárodní politické ekonomie ve vztahu kekonomickým systémům

Kniha vychází ze základních paradigmat mezinárodní politické ekonomie. Jak uvádí Jiránková idalší autoři, vmezinárodní politické ekonomii se vyvinula tři základní paradigmata zkoumání mezinárodních politických, resp. ekonomických systémů.[29] Těmito paradigmaty jsou liberalismus, strukturalismus arealismus. Vzhledem ktomu, že fakta neexistují nezávisle na vysvětlujícím rámci, jsou tato paradigmata natolik podstatná, že ovlivňují právě onen způsob posuzování faktů.[30] Právě díky těmto paradigmatům je možné vknize analyzovat ekonomické systémy asouvisející termíny spatřičným nadhledem aodstupem.

Parametr

Paradigma mezinárodní politické ekonomie

Liberalismus

1.2Tržní selhání astátní zásahy

Nestabilita akrize

Monopol

Záporné externality

Nerovnost příjmů

Ochrana spotřebitele

1.3Ekonomické systémy

Anglosaský model

Evropský (resp. kontinentální) model

Přechodové ekonomiky[76]

Asijský model

1.4Státní kapitalismus versus tržní ekonomiky

1.5Pilíře státního kapitalismu

Státní ropné společnosti

Preferované konglomeráty („národní šampioni“)

Státní banky

Suverénní fondy

1.6Čínská specifika vrámci světové ekonomiky

Civilizační odlišnost?

Table of Contents

PODĚKOVÁNÍ

O AUTOROVI

ÚVOD

Struktura knihy

Metodický postup

Současný stav výzkumu

Přínosy knihy

Výzkumná omezení

1 SVĚTOVÁ EKONOMIKA A EKONOMICKÉ SYSTÉMY

1.1 Základní paradigmata mezinárodní politické ekonomie ve vztahu k ekonomickým systémům

1.2 Tržní selhání a státní zásahy

Nestabilita a krize

Monopol

Záporné externality

Nerovnost příjmů

Ochrana spotřebitele

1.3 Ekonomické systémy

Anglosaský model

Evropský (resp. kontinentální) model

Přechodové ekonomiky76

Asijský model

1.4 Státní kapitalismus versus tržní ekonomiky

1.5 Pilíře státního kapitalismu

Státní ropné společnosti

Preferované konglomeráty („národní šampioni“)

Státní banky

Suverénní fondy

1.6 Čínská specifika v rámci světové ekonomiky

Civilizační odlišnost?