Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Arnošt Tabach

Biozahrada
Zahrada bez chemie a plná života

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
jako svou 6903. publikaci

Odpovědná redaktorka Helga Jindrová
Odborná spolupráce a revize textu Ing. Radomil Hradil
Grafická úprava, sazba a návrh obálky Eva Hradiláková
Formát ePub Štěpán Böhm
Ilustrace v knize Marta Hilgert
Fotografie na obálce Ing. Dana Křivánková

Počet stran 128
První vydání, Praha 2018
Vytiskla tiskárna TISK CENTRUM, s.r.o

© Grada Publishing, a.s., 2018

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-247-2360-0 (ePub)
ISBN 978-80-247-2495-9 (pdf)
ISBN 978-80-271-0498-7 (print)

Vzpomínka na Tebe

Jednoho dávného květnového večera jsem po představení vycházela z Národního divadla spolu se svým kolegou, váženým redaktorem Československé televize, a zdálo se, že i víc než s kolegou… Bylo jasno a chladno. „Bude mráz,“ řekl jsi, „musím na chalupu, mohly by zmrznout meruňky, je třeba hned zapnout zahradní zavlažovač“. Pochopitelně jsem ještě večer jela s Tebou.

Letos od tohoto našeho výletu uběhlo už téměř třicet let. Ten výjev mám dodnes před očima. Obloha v barvě indigo, jasně svítící měsíc a v jeho světle v něžném rozpuku panensky bílé kvítky meruněk. Scenérii jako z filmu ozvláštnily jemné gejzírky vody tryskající z mnoha otvorů hadice propletené mezi korunami stromů. Mlžné závoje nejprve hladily květy stromů a za přibývajícího mrazu pak ochranitelsky sevřely každý květ do ledového objetí. Křišťálově čisté koule s kvítky schovanými v teple se ve světle měsíce třpytily jako drahokamy. Toho roku nebyla žádná úroda meruněk. Až na výjimky…

O necelé dva roky později jsme přesvědčovali v předsálí porodnice u Apolináře lékaře, že to ovoce, co jim už coby manželé nabízíme, jsou skutečně meruňky, jako broskve jen vypadají. Nás prvorozený se totiž narodil, jak jinak než „v meruňkách“. On i dvě malé slečny následující v dalších dvou letech vyrůstali na nejrůznějších druzích a bohaté škále domácích produktů z červených a žlutých rajských jablíček se závratnou chutí i vůní, na okurkách, které se krájely jak máslo a které jsme občas i barbarsky zavřeli ve fóliovníku, když už je nebylo kam dávat a komu darovat, na malinách, které rodily ještě v říjnu, na salátu polníčku, salátu radicchio, na zelených salátech, které se daly sklízet i zpod hromádek sněhu…

Pamatuješ na zahradní borůvku, co tak překážela u vchodu do chalupy, jak ses zlobil? Ale opravdu ji vyhrabal pes. Ty kopřivové jíchy na zálivku „zrající“ v největším parnu jsem nebyla schopna ocenit, to přiznávám, a tu malou broskvičku jsem při snaze o úklid zahrady opravdu přehlédla. A neuhlídala jsem ani tu višeň.

Zdálo se, že to tak bude navždy, že je to vlastně jednoduché, že všechno tak dobře roste. Ale pak jsi najednou nebyl a všechna ta kvítka, rostlinky, zelenina, stromy – vše to začalo chřadnout bez Tvé lásky, s jakou jsi je opatroval. Jeden mohutný zelený strom meruňky, poskytující stín na terase, odešel krátce po Tobě, uschl ze dne na den, prý se tomu říká infarkt, já myslím, že to bylo ze žalu. Druhý strom ho záhy následoval.

Bylo obdivuhodné, jak jsi ve své celoživotní novinářské práci v ČST i ve veřejné správě, což zahrnovalo závažná celospolečenská témata, neustále zdůrazňoval a začleňoval témata z oblasti přírody, zdravých potravin, celkově trvale udržitelného rozvoje společnosti. Ne nadarmo se mě často podle jména ptali: „Jste nějak spřízněna s panem Tabachem, co pokládá ty kompetentní dotazy na tiskových konferencích?“ A co Tvé Počasí pro zahrádkáře, které jsi sám natáčel na zahrádce u naší chalupy za Prahou? Několik let nacházelo své věrné diváky ve večerních hodinách, hned po tehdejším večerním zpravodajském pořadu „21“.

Stav naší zahrady byl daleko vzdálen tehdejším konvenčně upraveným zahrádkám, zato vše rostlo a na obrazovce vypadalo skvěle! A stejně nadšené byly dopisy a ohlasy, tentokrát čtenářů, na několikaletý seriál Ekozahrada a Biozahrada, který vycházel každý týden v časopise Květy. Pamatuji si, jak snad všichni redaktoři z redakce televizního zpravodajství dříve či později vyzkoušeli Tvé sazeničky mnoha vybraných odrůd rajských jablíček, které jsi vypěstoval v prosklené nízké budově redakce zpravodajství Československé televize, již tehdy v biokvalitě.

Tvoje úcta, pokora, láska k rodné půdě, k přírodě, ke všemu živému byla všeobjímající, byla hlubokou životní filozofií, před kterou smekám. Dnešní módní „bio“ a „eko“ byly pro Tebe skutečnou hodnotou směřující k zajištění zdravého způsobu života, zdraví člověka. Pamatuji, jak jsme rozdávali koncem 90. let letáčky na první biojarmarky v barrandovském pavilonu, které probíhaly za spolupráce s Nadací Heinricha Bölla, Společností pro ekozahradu, BioCITem a dalšími společnostmi z okruhu ekologie a alternativního zemědělství. Vzpomínám, jak jsi sám s lopatou a hráběmi připravoval na Barrandově vyvýšený záhon jako ukázkový způsob ekologického zahradničení. A já se třemi malými dětmi poblíž.

Bylo pro mě povznášející, stát vedle Tebe – být prostě manželkou a matkou – co můžu chtít víc? Nikdy ses nepovyšoval, vždy si věděl, odkud pocházíš a kam patříš. Příroda byla cennost, k níž jsi s obdivem vzhlížel. Učil jsi nás volit pravé hodnoty, zlatou žílu skrytou pod nánosem hlíny rozeznat od nablýskaného pozlátka. Ne vždy to zvládáme, i na to musí být odvaha.

Arnošte, mohla bych uvést řadu přísloví o tom, jak si člověk uvědomí mnohé hodnoty, až když o ně přijde. Nesuď nás, méně moudré až nemoudré, že si v krkolomném běhu života často necháme projít, protéct skutečné hodnoty mezi prsty a včas je neuchopíme. Shlížej na nás s velkorysostí ze svého zahrádkářského a novinářského nebe a měj pro naše slabosti pochopení.

Ať Tvá moudrá slova v této knize přinesou radost všem, kdo sdílejí Tvou krevní skupinu, a úctu a obdiv těch ostatních!

Moje velké poděkování patří nakladatelství Grada, že umožnilo vydání této publikace, a panu Radomilu Hradilovi za cenné rady a odbornou spolupráci na knížce. Společně všem, kdo se podíleli na vydání, děkuji za hezkou vzpomínku na mého manžela Arnošta Tabacha!

Irena Tabachová

Praha, 2018

Místo úvodu

Snad si mohu dovolit jednu osobní vzpomínku. Ještě jako malý chlapec, někdy koncem padesátých let, jsem si na procházkách v předhůří beskydských lesů všiml, že schnou jedle. Vysoké, statné stromy měly žluté jehličí a vrtalo mi léta hlavou, proč tomu tak je. I zdálky byly vidět rezavé svíce uprostřed ostatní zeleně. Podobné pocity měli jistě obyvatelé Krušných hor a dalších oblastí postižených imisemi. Pokud jsme tenkrát slyšeli o ochráncích přírody, snad někde v Americe, jen se říkalo, že sbírají plechovky kolem silnic a na okrajích lesů. Vliv průmyslu na přírodu a vůbec slovo ekologie byly dlouhá desetiletí tabu.

Dnes už se běžně hovoří o tom, jaký máme špatný vzduch, závadnou vodu, zdevastovanou půdu, nezdravé potraviny. A cílová řešení se měří miliardami, které jsou ovšem zapotřebí jinde. I kdyby ale byly, nelze ze dne na den odstranit všechny škodlivé vlivy; a i kdyby se to opravdu podařilo, jejich důsledky ještě léta potrvají.

Přesto máme jedno místo, kde se můžeme vcelku jednoduše vrátit k přírodě a obnovit takřka přírodní ekologickou rovnováhu. Tímto místem je naše zahrada, pěstování zdravých potravin – za využití jak starších, tak i nových poznatků o vzájemných vztazích mezi rostlinami, nebo i mezi rostlinami a půdou či jinými přírodními prvky v okolí. Vytvořit biozahrádku je o trochu pracnější než dosavadní převažující způsoby pěstování, leč odměnou jsou nejen zdravé a chutné potraviny, ale i radost z nového poznávání dosud sotva tušených možností. Pěstitel se tu stává tvůrcem přírodního prostředí a okolní živočišný svět mu v tom bude pomáhat.

Možná jste si také všimli, že někteří drobní pěstitelé se na trhu honosí nápisy Zdravé ovoce a zelenina, když se jich ale zeptáte proč, vesměs řeknou, že používají ke hnojení jen chlévskou mrvu. Biopěstitel se v duchu pousměje, protože i kdyby to nebyl jen reklamní trik, má tento způsob k ekologickému pěstování ještě hodně daleko. Nic proti chlévské mrvě, ale i tou můžeme rostliny přehnojit stejně jako syntetickými minerálními látkami, a výpěstky pak mohou mít podobný obsah látek škodících zdraví.

A ještě jedna připomínka. Změnit ze dne na den dlouholeté návyky v pěstování není jednoduché, ale může se to lehce podařit těm zahrádkářům, kteří dosud nezačali používat syntetická minerální hnojiva ani jiné ochranné látky, anebo těm, komu není jedno, co konzumují. Půjde jen o to prohloubit dosavadní postupy při zahrádkaření za současné znalosti, proč je to či ono správné a prospěšné.

Arnošt Tabach

Čím se liší ekologické pěstování od konvenčního

Hlavním účelem současného pěstování, zejména vzemědělství, je dosažení co nejvyšší sklizně, ato při minimálních vkladech lidské práce, tedy bez ohledu na jiné než ekonomické aspekty.

Tento přístup vychází zantropocentrické filozofie, vníž je člověk vyčleněn zpřírody aje jí nadřazen. Příroda je pouhým prostředkem kuspokojování jeho potřeb, zejména potřeb hmotného charakteru. Tento antropocentrický přístup, typický nejen pro evropskou kulturu, ale ipro ostatní ekonomicky rozvinuté státy, umožňuje bezohledné využívání přírody, nezávisle na škodách, které způsobuje.

Ekologické pěstování chápe přírodu jako celek, vněmž jsou veškeré procesy avztahy řízeny přírodním řádem. Mluvíme zde oholistickém pojetí, jež na rozdíl od pojetí antropocentrického chápe přírodní řád – ekologickou rovnováhu jako dokonalý vzor pro lidskou činnost. Člověk je roven ostatním živým tvorům, aproto by neměl násilně ovládat přírodu, ale jsa veden etickou amorální zodpovědností jednat vsouladu spřírodou, přitom objektivně kvlastnímu prospěchu. Vždyť co je na tom špatného, když chceme jíst zdravé potraviny, pít dobrou vodu adýchat čistý vzduch? Ekologické pěstování respektuje přírodu vjejím celku.

Zásady ekologického pěstování

Vekologickém přístupu se úrodnost aproduktivita půdy udržují hlavně organickými hnojivy. Používá se například zelené hnojení jednodruhovými porosty nebo směskami. Pokud půda postrádá živiny, jsou jí dodávány vobtížně rozpustné apřirozené podobě, takže se jen zvolna uvolňují. Nevyužívá se rychle uvolňovaný dusík průmyslových hnojiv. Systém zpracování půdy je šetrný pro půdní organismy. Tím, že se ekologické pěstování zaměřuje na lokální apřirozené zdroje aminimalizují se vstupy pomocných prostředků zvenčí, například průmyslových hnojiv apesticidů, je tento pěstební systém nejen energeticky mnohem úspornější, ale iméně zranitelný. Respektováním vlastní hodnoty přírody nejsou, či spíše neměly by být současné problémy přesunovány na příští generace.

Ekologické pěstování vychází zprimární zásady, že zdraví člověka, jeho pocit dobré pohody aživotní síly jsou závislé na spotřebě vhodných potravin. Tím nemíníme ani tak poměr cukrů, tuků, bílkovin atak dále, ale jejich skutečnou kvalitu.

Důsledky používání agrochemikálií

Současné pěstební postupy, využívající syntetické přípravky, jež se předtím nikdy vpřírodě nevyskytovaly, přispívají kobavám zvýskytu zdravotních rizik, protože řada těchto cizorodých látek zůstává vplodinách. Bohužel to není pouhá teorie, ale skutečnost, kterou dokumentují mnohé výzkumy avýsledky našich hygienických laboratoří. Potvrzuje se idomněnka, že na zkrácení průměrné délky života se významně podílejí právě nevhodné potraviny.

Při léčení na principech homeopatie jsou tělu dodávány takřka zanedbatelná aneměřitelná množství látek, apřitom účinky jsou značné. Stejné účinky, ale opačné, tedy škodlivé, mohou mít isyntetické jedy, které se vpodobě reziduí – zbytků, ať vpůvodní nebo pozměněné chemické podobě, vyskytují vpotravinách. Vtéto souvislosti je znám pokus švédského vědce Stena Ebberstena, který smíchal dva dekagramy mouky zpšenice ošetřené herbicidem Lontrel kombi skilogramem suché zeminy. Do ní zasadil sazenice hrachu aten za tři týdny, ve srovnání se zeminou bez mouky, takřka nerostl, respektive sazenice byly značně poškozené, zdeformované. Přitom bylo vypočteno, že dva dekagramy mouky obsahovaly pouze čtyři miliardtiny gramu kyseliny dichlorpikolinové, která je obsažena ve zmíněném herbicidu, avšak není prakticky měřitelná současnými analytickými metodami.

Běžně se vovoci azelenině zjišťují zbytky dusičnanů, ale kolik dalších cizorodých látek areziduí potraviny obsahují, se nedá mnohdy ani zjistit. Podle údajů statistického úřadu naše zemědělství spotřebuje ročně vprůměru na jeden hektar zemědělské půdy kolem 130 kilogramů hnojiv včistých živinách, což znamená, že na jeden hektar orné půdy se dodá téměř půl tuny hnojiv, vycházíme-li ztoho, že čisté živiny znich tvoří asi třicetiprocentní podíl1. Ktomu je třeba připočítat přibližně deset kilogramů pesticidů; nikomu také nijak zásadně nevadí, co všechno hnojiva kromě živin obsahují.

Proč bychom třeba brambory nepřehnojili dusíkem, aby jich bylo co nejvíce? Že jich pak ipolovina po odprodání shnije, to už nás nemusí zajímat. Že budou nezdravé, taktéž nevadí, stejně se snědí. Že se značná část živin vsákne do spodních vod, nás rovněž nemusí bolet. Vždyť nikdo za to nenese zodpovědnost. Vtěchto intencích se pohybuje, či, doufejme, dříve se pohybovalo uvažování arozhodování zemědělských praktiků. Hlavně aby všeho bylo hodně, bylo to vyrobeno levně, bez ohledu na kvalitu. Aproto požadavky na jakost, tedy čerstvost, pravost, přirozenost, atím izdravotní bezpečnost, jsou slyšet od stále větší skupiny spotřebitelů. Při součtu všech kladů azáporů ekologického pěstování se potvrzuje pravidlo, že co je ekologické, je idlouhodobě ekonomické. Je třeba zdůraznit, že požadavky na biopotraviny, na jejich vitalitu, odolnost, životnost, zdravotní hodnoty, tedy hodnoty stěží měřitelné, jsou výsledkem kvality celého pěstebního systému.

Konvenční pěstování

Ekologické pěstování

priorita kvantity bez ohledu na možnou zdravotní závadnost potravin

priorita kvality – zdravé potraviny

prvořadým kritériem jsou krátkodobá ekonomická rentabilita aefektivnost

udržení dlouhodobé ekologické rovnováhy je stavěno nad ekonomické požadavky

značně specializovaná výroba, převládají monokultury

mnohostranné pěstování, smíšené kultury

používání chemických hnojiv

aplikace organických hnojiv nebo přírodních materiálů sobtížně rozpustnými živinami

používání pesticidů

úsilí oto, aby pěstební systém jako takový působil preventivně proti chorobám aškůdcům; ochranné postřiky zpřírodních látek nebo rostlin

Tabulka 1: Rozdíly mezi konvenčním aekologickým pěstováním

Speciální směry ekologického pěstování

Zde je třeba uvést, že existuje několik způsobů pěstování zdravých potravin, ikdyž mezi nimi nejsou značné rozdíly. Ty jsou spíše vteoretických východiscích auž méně vpraxi. Například jeden zpřevládajících směrů – biologicko-dynamické pěstování, jehož tvůrcem byl rakouský přírodovědec Rudolf Steiner (1861–1925), bere vúvahu ivliv nebeských těles. Způsobem pěstování, různými cílenými zásahy akonkrétními prostředky lze podle Steinera využít azesílit vliv těchto těles na pěstování rostlin.

Organicko-biologická metoda, vyvinutá německým lékařem Hansem Petrem Ruschem ašvýcarskými biology Hansem aMarií Müllerovými, zase vychází ze srovnání podobnosti rozkladu potravin člověkem srozkladem biologických materiálů vpůdě prostřednictvím mikroorganismů.

Zmiňme se také oorganickém zemědělství (organic agriculture) podle Britů Alberta Howarda aEve Balfourové, jehož základem je kompostování apéče opůdu, půdní život aobnova humusu.

Vsoučasnosti se zejména hluboce studují přirozeně existující ekosystémy avychází se zaplikace těchto metod na zahrádce. Širší uplatnění mezi ekologicky pracujícími zahrádkáři nachází metody takzvané permakultury ašíří se rovněž hnutí přírodních zahrad.

Biologicko-dynamické pěstování

Působení Měsíce, planet ahvězd

Polní postřikové preparáty

Kompostové preparáty

502

řebříčkový preparát

Venuše

503

heřmánkový preparát

Merkur

504

kopřivový preparát

Mars

505

dubová kůra

Měsíc

506

pampeliškový preparát

Jupiter

507

kozlíkový preparát

Saturn