Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Edice Účetnictví a daně

JUDr. Svatopluk Galočík, Ing. Oto Paikert

DPH 2018

výklad s příklady

JUDr. Svatopluk Galočík připravil výklad

§ 1–2b, 6c, 6g–6l, 7–10i, 12, 13 odst. 1–3 a odst. 6–8, 15–20, 23–25, 33, 33a, 38–41,

63–71g, 80–87, 93–94a, 97a, 102, 103, 108, 108a, 110, 110a–110ze

Ing. Oto Paikert připravil výklad

§ 3–6b, 6d, 6e, 6f, 13 odst. 4, 5 a 8, 14, 20a, 21–22, 26–32a, 34–37a, 42–62, 72–79c,

89–92i, 95–97, 98–101k, 104–107a, 109–109a a k přílohám zákona

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00  Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

jako svou 6 803. publikaci

Realizace obálky Vojtěch Kočí

Sazba a zlom Jan Šístek

Formát ePub Jan Šístek

Odborná redaktorka Ing. Michaela Průšová

Počet stran 432

Čtrnácté vydání, Praha 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018

Vytiskla Tiskárna Tisk Centrum, s.r.o., Moravany

© Grada Publishing, a.s., 2018

ISBN 978-80-271-0981-4 (ePub)

ISBN 978-80-271-0980-7 (pdf)

ISBN 978-80-271-0799-5 (print)

Úvodem

Od roku 2004, kdy vstoupila Česká republika do Evropské unie, se jedná již o 14. vydání této publikace. Stejně jako v předchozích publikacích reagují autoři na nová ustanovení v jednotlivých novelách zákona o DPH, které nabyly účinnosti v průběhu roku 2017 a nebyly obsahem předchozí publikace a dvou novelách s účinností od 1. ledna a 13. ledna 2018.

Komentáře k těmto změnám jsou součástí této publikace.

Návaznost na předchozí znění zákona je většinou omezena lhůtou uplatnitelné prekluze.

Oblast DPH je zcela zásadním nástrojem veřejných financí po celém světě, a proto je i v rámci Evropské unie výrazně harmonizována a celá řada ustanovení nachází svůj předobraz v unijní legislativě, která je pro členské státy Evropské unie závazná. V současné době je základním předpisem pro oblast DPH směrnice Rady 2006/112/ES, která platí od l. ledna 2007 a byla zapracována plně do novely účinné k 1. lednu 2009, ale plátcům daně se rozhodně vyplatí znát účinek komunitárního práva. Nejen rozhodná ustanovení směrnice 2006/112/ES, ale také směrnic 2008/8/ES, 2008/9/ES, 2008/117/ES, 2009/47/ES, 2010/45/EU o pravidlech fakturace, zcela zásadně změnila pohled na daňové doklady, a to zejména z pohledu zajištění věrohodnosti původu daňového dokladu, neporušenosti jeho obsahu, jeho čitelností a uchování, případně konverzí. Transpozice nových směrnic EU k 1. 1. 2015, které mění směrnici o DPH, zejména směrnice Rady č. 2013/43/EU ze dne 22. července 2013, o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o volitelné a dočasné používání mechanismu přenesení daňové povinnosti ve vztahu k dodání některého zboží a poskytnutí některých služeb s vysokým rizikem podvodů (viz příloha 6) a směrnice Rady č. 2013/42/EU ze dne 22. července 2013, o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o mechanismus rychlé reakce proti podvodům v oblasti DPH, přinesly do zákona poměrně hodně úprav, směrnice Rady 2016/856 k sazbám daně, směrnice Rady 2016/1065 pokud jde o zacházení s poukazy a neposlední řadě nařízení Rady, která mají přímý účinek 282/2011 jako prováděcí opatření ke směrnici 2006/112/EU, resp. 1042/2013 jako prováděcí nařízení k místu poskytnutí služby související s nemovitostí.

Připomínáme, že je proto naprosto nezbytné vykládat pojmy použité v zákoně eurokonformně, aby nedošlo v důsledku v zákoně používané terminologie k rozporu s unijním právem. SDEU ustáleně judikuje, že pro výklad pojmů v harmonizované oblasti nelze použít soukromé právo jednotlivých členských států a že některé pojmy, resp. jejich význam je tedy možné použít jen za předpokladu, že odpovídá obsahu tohoto pojmu plynoucího z práva EU, tzv. eurokonformnímu výkladu.

Novela reaguje na změnu stavebního zákona se zavedením společného povolení a také na změny v kolaudování staveb ve stavebním zákoně, kde mohou být stavby kolaudovány kolaudačním souhlasem nebo kolaudačním rozhodnutím.

V souvislosti s přijetím zákona o platebním styku je zpřesněn i zákon o DPH zejména v oblasti názvosloví, aby byl jednotně se zákonem o platebním styku používán pojem platební služby a vydávání elektronických peněz. Novela proto zpřesňuje, které služby nejsou vnímány jako poskytování platebních služeb.

Pozor na opravy odpočtu u nevrácených záloh a zavedení povinnost vyrovnání nároku na odpočet daně v případech nedoložených ztrát, odcizení resp. zničení ve lhůtách obdobných jako u opravných daňových dokladů, tedy na období, kdy se plátce dozvěděl nebo dozvědět měl a mohl, a to jak u krátkodobého, tak dlouhodobého majetku, kde navíc úprava není spojena s posledním zdaňovacím obdobím kalendářního roku, ale s obdobím, kdy se dozvěděl. Jedná se sice o úpravu platnou již od července 2017, ale v praxi ještě stále nezažitou.

Daňová povinnost u finančního leasingu ztratila vazbu na vlastníka. Je to i proto, že pro DPH je důležité vlastnictví ekonomické, nikoli právní, a dlouhodobým majetkem nájemce se stává i najatý majetek.

K § 69, který pojednává o osvobození přepravy při vývozu a dovozu a službách přímo vázaných na vývoz a dovoz, byl dne 29. 6. 2017 vydán Soudním dvorem EU rozsudek, který má vliv na další postup u výše uvedených plnění. V komentáři k § 69 je obsah Rozsudku aplikován na právní úpravu této problematiky s vědomím autorů, že k tomuto Rozsudku může být následně vydána informace GFŘ.

Smyslem této publikace je seznámení široké veřejnost se změnami v právní úpravě, ale také si klade za cíl poskytovat určitým způsobem vodítko pro bezchybné naplňování právních předpisů při uplatňování DPH v praxi, a tím eliminovat vědomé či nevědomé protiprávní jednání plátců daně, resp. osob identifikovaných.

V publikaci je možné nalézt úplné znění zákona o DPH, které je v současné době platné pro rok 2018 s vyznačením právních úprav v jednotlivých ustanoveních, ke kterým došlo v roce v roce 2017 s účinností v roce 2018 a případným vyznačením důležitých komentářů ke každému ustanovení, včetně odlišení výkladu, který reaguje na změny. Pro lepší orientaci a pochopení je značná část takto publikovaných úprav a komentářů doplněna o názorné příklady z praxe a také oficiálními informacemi vydávanými GFŘ. Příklady dokreslují právní úpravu i komentář, takže usnadňují pochopení problému.

Autoři této publikace pracovali dlouhá léta na ministerstvu financí v odboru nepřímých daní a přesto, že dnes již oba pracují v soukromé sféře, využili znalostí z legislativní praxe daně z přidané hodnoty, protože se od roku 1993, kdy byla daň z přidané hodnoty v tuzemsku legislativně zavedena, podíleli na legislativních úpravách. Oba autoři jsou široké odborné veřejnosti známi také svou soustavnou a dlouholetou přednáškovou činností pro odbornou veřejnost i pro finanční a celní úřady.

Věříme, že vydávaná aktualizovaná publikace skloubila jak obsahem, tak formou všechny aspekty, které ve svém výsledku budou sloužit plátcům daně a všem, kteří se s daní z přidané hodnoty v obchodním životě nebo při studiu setkávají.

autoři

Zákon č.235/2004Sb., odani zpřidané hodnoty,

ve znění zákona č.635/2004Sb., zákona č.669/2004Sb., zákona č.124/2005Sb., zákonač.215/2005Sb., zákonač.217/2005Sb., zákona č.377/2005Sb., zákonač.441/2005Sb., zákona č.545/2005Sb., zákonač.109/2006Sb., zákonač.230/2006Sb., zákonač.319/2006Sb., zákona č.172/2007Sb., zákonač.261/2007Sb., zákonač.270/2007Sb., zákonač.296/2007Sb., zákonač.124/2008Sb., zákonač.126/2008Sb., zákona č.302/2008Sb., zákonač.87/2009Sb.,zákona č. 281/2009Sb., zákonač.362/2009Sb., zákonač.489/2009Sb.,zákonač.120/2010Sb., zákona č. 199/2010Sb., zákonač.47/2011Sb.,zákonač.370/2011Sb., zákonač.375/2011 Sb., zákonač.457/2011Sb.,zákona č.18/2012Sb., zákonač.167/2012Sb., zákonač.333/2012Sb.,zákonač.458/2011 Sb., zákona č.500/2012 Sb., zákonač.502/2012Sb., zákonač.241/2013 Sb., zákonného opatření Senátu č.344/2013Sb., zákona č. 196/2014 Sb., zákona č.262/2014 Sb., zákonač.360/2014Sb., zákonač.377/2015Sb., zákona č. 113/2016 Sb., zákona č. 188/2016 Sb., zákonač.243/2016Sb., zákonač.298/2016Sb., zákonač.33/2017 Sb., nálezu Ústavního soudu č.40/2017 Sb., zákona č. 170/2017 Sb., zákona č. 225/2017 Sb. azákonač.371/2017Sb.

Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

ČÁST PRVNÍ

ZÁKLADNÍ USTANOVENÍ

HLAVA I

OBECNÁ USTANOVENÍ

§1

Předmět úpravy

Tento zákon zapracovává příslušné předpisy Evropské unie1) aupravuje daň zpřidané hodnoty.

Komentář k§1

V§1 je upraveno, že předmět právní úpravy je rozšířen ozapracování příslušných předpisů Evropské Unie, zejména Směrnice 2006/112/ES, která je účinná od 1. ledna 2007 anahradila původní tzv. Šestou směrnici, podle které byl konstruován zákon oDPH ke dni vstupu České republiky do EU.

§2

Předmět daně

(1) Předmětem daně je

a) dodání zboží za úplatu osobou povinnou kdani vrámci uskutečňování ekonomické činnosti smístem plnění vtuzemsku,

b) poskytnutí služby za úplatu osobou povinnou kdani vrámci uskutečňování ekonomické činnosti smístem plnění vtuzemsku,

c) pořízení

1. zboží zjiného členského státu za úplatu uskutečněné vtuzemsku osobou povinnou kdani vrámci uskutečňování ekonomické činnosti nebo právnickou osobou nepovinnou kdani,

2. nového dopravního prostředku zjiného členského státu za úplatu osobou nepovinnou kdani,

d) dovoz zboží smístem plnění vtuzemsku.

(2) Zdanitelné plnění je plnění, které

a) je předmětem daně a

b) není osvobozené od daně.

Komentář k§2

V§2 je vymezen předmět daně, což znamená, že zákon upravuje, co podléhá dani vtuzemsku.

Vodstavci 1 jsou vyjmenována plnění, která jsou předmětem daně, ataké podmínky, za kterých se vyjmenovaná plnění stávají předmětem daně. První podmínkou této právní úpravy je, že je uskutečňuje osoba, která je osobou povinnou kdani, to znamená, že uskutečňuje ekonomickou činnost, resp. podniká. Další podmínkou je, že tato plnění jsou uskutečňována za úplatu aposlední podmínkou je, že místem plnění je tuzemsko.

Jednotlivá plnění, jako předmět daně, jsou pak uvedená vpísm. a), b) ac).

Při splnění výše uvedených podmínek je vodst. 1 je pod písm. a) uvedeno dodání zboží, pod písm. b) je uvedeno poskytnutí služby apod písmenem c) bod 1. pořízení zboží zjiného členského státu za úplatu do tuzemska. Pod písm. c) bod. 2. je předmětem daně vtuzemsku pořízení nového dopravního prostředku do tuzemska, ikdyž je pořizován osobou nepovinnou kdani. Pod písm. d) je pak předmětem daně dovoz zboží do tuzemska.

Vodstavci 2 je pod písm. a) konstatováno, že předmětem daně vtuzemsku je zdanitelné plnění apod písm. b) je rozlišeno, že za takové plnění se nepovažuje plnění osvobozené od daně.

§2a

Vynětí zpředmětu daně

(1) Předmětem daně není pořízení zboží zjiného členského státu, jestliže dodání tohoto zboží

a) by vtuzemsku bylo osvobozeno od daně podle §68 odst. 1 až 10, nebo

b) je včlenském státě zahájení odeslání nebo přepravy tohoto zboží předmětem daně spoužitím

1. zvláštního režimu pro obchodníky spoužitým zbožím, uměleckými díly, sběratelskými předměty astarožitnostmi,

2. přechodného režimu pro použité dopravní prostředky, nebo

3. zvláštního režimu pro prodej veřejnou dražbou.

(2) Předmětem daně není pořízení zboží zjiného členského státu, pokud

a) celková hodnota pořízeného zboží bez daně nepřekročila vpříslušném ani bezprostředně předcházejícím kalendářním roce 326 000Kč a

b) pořízení zboží je uskutečněno

1. osobou povinnou kdani se sídlem vtuzemsku, která není plátcem,

2. osvobozenou osobou, která není plátcem,

3. osobou povinnou kdani, která uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně,

4. osobou povinnou kdani, na kterou se vjiném členském státě vztahuje společný režim daňového paušálu pro zemědělce, nebo

5. právnickou osobou nepovinnou kdani.

(3) Do celkové hodnoty pořízeného zboží podle odstavce 2 písm. a) se nezahrnuje hodnota pořízeného

a) nového dopravního prostředku,

b) zboží, které je předmětem spotřební daně,

c) zboží uvedeného vodstavci 1.

(4) Odstavce 1 a2 se nevztahují na pořízení zboží, které je předmětem spotřební daně, apořízení nového dopravního prostředku.

Komentář k§2a

Toto ustanovení je vloženým ana rozdíl od §2 vyjmenovává plnění, která jsou vyňata zpředmětu daně.

Vodst. 1 není předmětem daně pořízení zboží zjiného členského státu, jestliže by pod písm.a) bylo vtuzemsku osvobozeno od daně podle §68 odst. 1–10. Jedná se tedy ovyjmenovaná plnění v§68, která jsou podle tohoto ustanovení osvobozena vtuzemsku od daně snárokem na odpočet daně. Jsou tak zachovány stejné podmínky při pořízení zjiného členského státu apři zdanitelném plnění.

Pod písm. b) jsou uvedena plnění, která nejsou předmětem daně vtuzemsku, jestliže při dodání zboží zjiného členského státu je dodavatelem použit režim:

1. zvláštní režim pro obchodníky spoužitým zbožím, starožitnostmi apod., který je upraven v§90 anestanoví pořizovateli vtuzemsku povinnost přiznat daň ztohoto pořízení,

2. přechodný režim pro použité dopravní prostředky,

3. zvláštní režim pro prodej veřejnou dražbou.

Příklad

Firma A, plátce daně, dodává potraviny na palubu letadla, které provozuje přepravu osob azboží mezi členskými státy atřetími zeměmi. Takové dodání zboží je osvobozeno od daně snárokem na odpočet daně podle §68 odst. 4 ZDPH. Jestliže tuzemská osoba B, plátce daně, provozuje tuto leteckou přepravu apořizuje potraviny zjiného členského státu, které jsou použity na palubě letadla, jímž je přeprava uskutečňována, dojde při pořízení zboží knaplnění podmínek stanovených v§2a odst. 1 apořízení potravin nebude pro plátce B předmětem daně vtuzemsku.

Příklad

Autobazar, plátce daně, pořizuje ojetý osobní automobil od autobazaru vNěmecku, který je registrován kdani vNěmecku. Autobazar vNěmecku dodává ojetinu ve zvláštním režimu, takže neosvobozuje na výstupu při dodání celou cenu ojetiny, ale pouze cenu pořizovací a„německou“ daň uplatní usvé přirážky. Autobazar vtuzemsku pořídí ojetinu ve zvláštním režimu, který započal dodavatel, apořízení ojetiny není pro pořizovatele vtuzemsku předmětem daně, takže daň při pořízení nepřiznává.

Vodst. 2 jsou vyjmenována další plnění pořízeným zbožím zjiného členského státu, která nejsou předmětem daně, jestliže celková hodnota pořízeného zboží nepřekročila vpříslušném abezprostředně předchozím kalendářním roce částku 326 000 Kč, kdy pořízení zboží bylo uskutečněno:

1. osobou povinnou kdani se sídlem vtuzemsku, která není plátcem,

2. osvobozenou osobou, kterou se rozumí osoba povinná kdani se sídlem vjiném členském státě, která není registrovanou kdani vjiném členském státě anení plátcem,

3. osobou povinnou kdani, která uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně,

4. osobou povinnou kdani, na kterou se vjiném členském státě vztahuje společný režim daňového paušálu pro zemědělce,

5. právnickou osobou nepovinnou kdani.

Vodst. 3 je stanoveno, že do celkové částky 326 000 Kč se nezapočítává

a) hodnota nového dopravního prostředku,

b) zboží, které je předmětem spotřební daně,

c) zboží, které je uvedeno vodst. 1.

Vodst. 4 je stanoveno, že naopak předmětem daně je pořízené zboží zjiného členského státu, pokud je pořízeno zboží, které je předmětem spotřební daně nebo je pořízen nový dopravní prostředek. Utohoto druhu zboží vždy vzniká pořizovateli povinnost přiznat daň.

§2b

Volba předmětu daně

Osoba, která uskutečňuje pořízení zboží zjiného členského státu, které není předmětem daně podle §2a odst. 2, se může rozhodnout, že toto pořízení je předmětem daně. Na pořízení zboží zjiného členského státu uskutečněné touto osobou do konce kalendářního roku bezprostředně následujícího po kalendářním roce, ve kterém se takto rozhodla, se nevztahuje §2a odst. 2.

Komentář k§2b

Toto ustanovení umožňuje volbu pro pořizovatele, který se může rozhodnout, že pořízení zboží, které není předmětem daně podle §2a odst. 2, bude dobrovolně považovat za předmět daně.

Jedná se tedy nikoliv oplátce daně, který má vždy povinnost přiznat daň při pořízení zboží, ale osoby, které nejsou plátci daně, ale jsou osobami povinnými kdani ajsou vyjmenovány v§2a odst. 2.

Jestliže se pořizovatel dobrovolně rozhodne, že pořízení zboží bude považovat za plnění, které je předmětem daně, musí také plnění považovat za předmět daně celý kalendářní rok, který následuje po roce, ve kterém se pořizovatel dobrovolně rozhodl. Po tuto dobu se na takového pořizovatele nevztahuje ustanovení §2a odst. 2.

Příklad

Tuzemská osoba povinná kdani, která je neplátcem daně, pořídí vúnoru 2017 ze Slovenska fotokopírku vhodnotě 35.000 Kč. Pořizovatel se dobrovolně rozhodne, že je takové pořízení zboží pro něj předmětem daně. Toto rozhodnutí znamená, že se musí registrovat kdani podle §6k jako identifikovaná osoba avzniká ji povinnost přiznat daň. Zřejmě bude pro pořizovatele výhodnější, aby se registroval kdani před dodáním kopírky za Slovenska, protože může sdělit přidělené DIČ dodavateli na Slovensko, který při dodání uplatní systém reverse charge apřenese povinnost přiznat daň do tuzemska na pořizovatele. Předmětem daně se tak pro pořizovatele stane idalší případné pořízení zboží zjiného členského státu až do konce roku 2018, pokud součet pořízeného zboží nepřekročí limit 326.000 Kč, kdy by se pořizovatel stal osobou identifikovanou povinně podle §6g.

§3

Územní působnost

(1) Pro účely daně zpřidané hodnoty se rozumí

a) tuzemskem území České republiky,

b) členským státem území členského státu Evropské unie svýjimkou jeho území, na které se nevztahuje Smlouva oEvropské unii aSmlouva ofungování Evropské unie,

c) jiným členským státem členský stát svýjimkou tuzemska,

d) třetí zemí území mimo území Evropské unie,

e) územím Evropské unie souhrn území členských států.

(2) Pro účely daně zpřidané hodnoty se za území členského státu Evropské unie nepovažuje

a) hora Athos,

b) Kanárské ostrovy,

c) francouzská území uvedená včl. 349 Smlouvy ofungování Evropské unie,

d) Alandy,

e) Normanské ostrovy,

f) ostrov Helgoland,

g) území Büsingen,

h) Ceuta,

i) Melilla,

j) Livigno,

k) Campione d‘ Italia,

l) italské vody jezera Lugano.

(3) Území Monackého knížectví se pro účely daně zpřidané hodnoty považuje za území Francouzské republiky aúzemí ostrova Man se považuje za území Spojeného království Velké Británie aSeverního Irska, území Akrotiri aDhekelie se považují za území Kypru.

Komentář k§3

Pojem „tuzemsko“ je definován tak, že zahrnuje území České republiky.

Pojem jiný členský stát byl zaveden kodlišení státu, který je členským státem Evropské unie, ale který není Českou republikou, což odpovídá idosavadnímu chápání pojmu jiný členský stát. Použití sousloví „jiný členský stát“ tak vtextu zákona bude vždy vylučovat Českou republiku. V případě použití vazby „členský stát odlišný od členského státu“ se zpodstaty věci může jednat ioČeskou republiku, neboť je to vduchu pojmu definovaného v§3 odst. 1. písm.b) jakýkoli členský stát Evropské unie.

Zdůvodu právní jistoty se vsouladu sčl. 5 bodem 2) směrnice oDPH upřesňuje, že území, na která se nevztahují SEU aSFEU, nejsou pro účely daně zpřidané hodnoty považována za území členského státu. Územní působnost Smluv je obsažena včlánku 52 SEU ačláncích 349 a355 SFEU (tj. bývalý článek 299 Smlouvy ozaložení Evropského společenství, na který je odkazováno včl. 5 směrnice oDPH). Na toto ustanovení dále navazuje §3 odst. 2, který obsahuje další území, která se nepovažují za území členského státu.

Vodstavci 2 je uveden výčet území, které se nepovažují za území členského státu Evropské unie avnávaznosti na to tedy ani za území Evropské unie. Tato území se tedy pro účely daně zpřidané hodnoty považují za třetí zemi.

Vpísmenu c) došlo ke změně vnávaznosti na směrnici 2013/61/EU, kterou se mění směrnice oDPH asměrnice 2008/118/ES, pokud jde ofrancouzské nejvzdálenější regiony, zejména Mayotte. Na základě tohoto ustanovení se za třetí zemi považují také francouzské regiony, které jsou uvedeny včl. 349 Smlouvy ofungování Evropské unie.

Vodstavci 3 jsou vymezena území, která jsou považována za daňové území EU, tj. chápou se jako území některého členského státu adodání zboží ztěchto území není považováno za dovoz zboží, ale za pořízení zboží zjiného členského státu adodání zboží ztuzemska do těchto území je považováno za dodání zboží do jiného členského státu. Vedle území Monackého knížectví aostrova Man, byla mezi tato území vsouladu srecastem Šesté směrnice doplněna území Akrotiri aDhekelie jako součást území Kypru.

§4

Vymezení základních pojmů

(1) Pro účely tohoto zákona se rozumí:

a) úplatou částka vpeněžních prostředcích nebo hodnota nepeněžitého plnění, které jsou poskytnuty vsouvislosti spředmětem daně,

b) jednotkovou cenou cena za jednotku množství zboží nebo cena za službu,

c) daní na výstupu daň uplatněná plátcem za zdanitelné plnění podle §13 až 20 nebo zpřijaté úplaty vztahující se ktomuto plnění,

d) nadměrným odpočtem daň odpovídající rozdílu mezi daní na výstupu aodpočtem daně za zdaňovací období vpřípadě, že daň na výstupu je nižší než odpočet daně,

e) správcem daně příslušný finanční úřad; ve věci povolení kprodeji za ceny bez daně apři dovozu zboží je správcem daně příslušný celní úřad svýjimkou případů, kdy povinnost přiznat daň při dovozu zboží vzniká plátci podle §23 odst.2 až 4,

f) osobou registrovanou kdani osoba, které bylo přiděleno daňové identifikační číslo pro účely daně zpřidané hodnoty vrámci obchodování mezi členskými státy,

g) zahraniční osobou osoba, která nemá na území Evropské unie sídlo ani místo pobytu,

h) ufyzické osoby

1. bydlištěm adresa vedená vzákladním registru obyvatel nebo vjiné obdobné evidenci, anebo adresa, kterou fyzická osoba uvedla správci daně, pokud neexistuje důkaz, že tato adresa neodpovídá skutečnosti,

2. místem, kde se obvykle zdržuje, místo, kde fyzická osoba obvykle žije zdůvodu osobních nebo profesních vazeb; má-li tato osoba profesní vazby vjiné zemi, než ve které má své osobní vazby, je místo, kde se fyzická osoba obvykle zdržuje, určeno osobními vazbami,

3. místem pobytu bydliště, nebo místo, kde se obvykle zdržuje,

i) sídlem uosoby povinné kdani adresa místa jejího vedení, kterým se rozumí místo, kde jsou přijímána zásadní rozhodnutí týkající se řízení osoby povinné kdani, popřípadě místo, kde se schází její vedení; nemá-li fyzická osoba místo svého vedení, rozumí se sídlem utéto osoby místo jejího pobytu,

j) provozovnou organizační složka osoby povinné kdani, která může uskutečňovat dodání zboží nebo poskytnutí služby, neboť je dostatečně stálá amá vhodné personální atechnické zdroje,

k) dotací kceně přijaté finanční prostředky poskytované ze státního rozpočtu, zrozpočtů územních samosprávných celků, státních fondů, zgrantů přidělených podle zvláštního zákona, zrozpočtu cizího státu, zgrantů Evropské unie či dle programů obdobných, pokud je příjemci dotace stanovena povinnost poskytovat plnění se slevou zceny avýše slevy se váže kjednotkové ceně plnění; za dotaci kceně se nepovažuje zejména dotace kvýsledku hospodaření ana pořízení dlouhodobého hmotného adlouhodobého nehmotného majetku,

l) zbožím, které je předmětem spotřební daně, zboží, které je předmětem některé ze spotřebních daní, předmětem daně zpevných paliv nebo předmětem daně ze zemního plynu aněkterých dalších plynů svýjimkou plynu dodávaného prostřednictvím přepravní nebo distribuční soustavy nacházející se na území Evropské unie anebo jakékoli sítě ktakové soustavě připojené,

m) osobou neusazenou vtuzemsku osoba povinná kdani, která

1. nemá sídlo vtuzemsku,

2. uskuteční zdanitelné plnění dodání zboží nebo poskytnutí služby smístem plnění vtuzemsku a

3. vtuzemsku nemá provozovnu nebo vtuzemsku má provozovnu, která se tohoto plnění neúčastní,

n) osvobozenou osobou osoba povinná kdani se sídlem nebo provozovnou vjiném členském státě, která je vtomto státě osobou sobdobným postavením jako vtuzemsku osoba povinná kdani se sídlem vtuzemsku, která není plátcem.

(2) Zbožím se pro účely tohoto zákona rozumí

a) hmotná věc, svýjimkou peněz acenných papírů,

b) právo stavby,

c) živé zvíře,

d) lidské tělo ačást lidského těla,

e) plyn, elektřina, teplo achlad.

(3) Za zboží se dále považují

a) bankovky amince české měny při jejich dodání výrobcem České národní bance, nebo při jejich pořízení zjiného členského státu, nebo jejich dovoz Českou národní bankou,

b) bankovky, státovky amince české nebo cizí měny prodávané pro sběratelské účely za ceny vyšší, než je jejich nominální hodnota nebo přepočet jejich nominální hodnoty na českou měnu podle směnného kurzu vyhlašovaného Českou národní bankou,

c) cenné papíry při jejich dodání výrobcem emitentovi vtuzemsku, nebo při jejich pořízení zjiného členského státu nebo jejich dovozu avývozu jako výrobku.

(4) Pro účely tohoto zákona se dále rozumí

a) dopravním prostředkem vozidlo, jiný prostředek nebo zařízení, které jsou určené kpřepravě osob nebo zboží zjednoho místa na jiné akteré jsou obvykle konstruované pro použití kpřepravě amohou kní být skutečně použity; za dopravní prostředek se nepovažuje vozidlo, které je trvale znehybněno, ani kontejner,

b) novým dopravním prostředkem

1. motorové pozemní vozidlo sobsahem válců větším než 48cm^3 nebo svýkonem větším než 7,2kW, pokud bylo dodáno do 6měsíců ode dne prvního uvedení do provozu nebo má najeto méně než 6000km,

2. loď delší než 7,5 m, pokud byla dodána do 3 měsíců ode dne prvního uvedení do provozu nebo má najeto méně než 100hodin, svýjimkou námořních lodí užívaných kobchodní, průmyslové, rybářské nebo záchranářské činnosti, nebo

3. letadlo omaximální vzletové hmotnosti větší než 1550kg, pokud bylo dodáno do 3 měsíců ode dne prvního uvedení do provozu nebo má nalétáno méně než 40 hodin, svýjimkou letadel využívaných leteckými společnostmi pro mezinárodní leteckou přepravu.

c) obchodním majetkem majetkové hodnoty, které slouží osobě povinné kdani ajsou touto osobou určeny kuskutečňování ekonomických činností,

d) dlouhodobým majetkem obchodní majetek, který je

1. hmotným majetkem podle zákona upravujícího daně zpříjmů7c),

2. odpisovaným nehmotným majetkem podle zákona upravujícího daně zpříjmů7c); hmotný majetek přenechaný kužití na základě smlouvy, pokud je ujednáno, že vlastnické právo kužívanému hmotnému majetku bude převedeno na jeho uživatele, se pro účely daně zpřidané hodnoty považuje za dlouhodobý majetek uživatele

3. pozemkem, který je dlouhodobým hmotným majetkem podle právních předpisů upravujících účetnictví7d); pozemek přenechaný kužití na základě smlouvy, pokud je ujednáno, že vlastnické právo kužívanému pozemku bude převedeno na jeho uživatele, se pro účely daně zpřidané hodnoty považuje za dlouhodobý majetek uživatele nebo

4. technickým zhodnocením podle zákona upravujícího daně zpříjmů,

e) dlouhodobým majetkem vytvořeným vlastní činností dlouhodobý majetek, který plátce vrámci svých ekonomických činností vyrobil, postavil nebo jinak vytvořil; technické zhodnocení73) se považuje za samostatný dlouhodobý majetek vytvořený vlastní činností,

f) osobním automobilem dopravní prostředek, který má vtechnickém osvědčení4) nebo technickém průkazu zapsanou kategorii M1 nebo M1G; pokud zápis kategorie chybí, vymezuje se tato kategorie zvláštním právním předpisem4a),

g) nájmem také podnájem, pacht apodpacht,

h) přepravou zboží také přeprava peněz acenných papírů.

i) dodáním zboží sinstalací nebo montáží dodání zboží spojené sinstalací nebo montáží osobou povinnou kdani, která zboží dodává, nebo jí zmocněnou třetí osobou,

j) dodáním zboží soustavami nebo sítěmi dodání

1. plynu prostřednictvím přepravní nebo distribuční soustavy nacházející se na území Evropské unie anebo jakékoli sítě ktakové soustavě připojené,

2. elektřiny, tepla nebo chladu sítěmi.

(5) Pro přepočet cizí měny na českou měnu se použije kurz platný pro osobu provádějící přepočet ke dni vzniku povinnosti přiznat daň, nebo přiznat uskutečnění plnění, ato

a) kurz devizového trhu vyhlášený Českou národní bankou, nebo

b) poslední směnný kurz zveřejněný Evropskou centrální bankou; přepočet mezi měnami jinými než euro se provede za použití směnného kurzu každé ztěchto měn vůči euru.

Komentář k§4

V§4 jsou definovány základní pojmy, se kterými se dále vzákonu pracuje.

Vodstavci l jsou definovány základní pojmy pro uplatnění daně.

Pojem úplata zahrnuje nejen zaplacení penězi nebo prostředky nahrazujícími peníze, ale izaplacení vnepeněžité formě, tedy izbožím, službou, protiplněním apod. Peněžní prostředek, který je nutné vykládat ve smyslu §2 odst.1 písm.c) zákona č.284/2009 Sb., oplatebním styku, ve znění pozdějších předpisů. Může však být poskytnuta ivnepeněžním plnění. Oúplatu však půjde pouze tehdy, byla-li poskytnuta vsouvislosti spředmětem daně.

Pozor! Zbožím jsou inemovitosti, aproto se vypouští zdefinice jednotkové ceny měrná jednotka, protože ne každá jednotka zboží je měrná (viz právě nemovité věci) asamozřejmě se onich nemusí mluvit samostatně, aproto zdefinice vypadávají.

Termín „daňová povinnost“ se ruší tam, kde se má jednat pouze odaň. Je nutno rozlišovat pojmy „daň“ a„daňová povinnost“ tak, jak je chápe daňový řád. Zatímco daňovou povinností jsou všechna práva apovinnosti subjektu vztahující se kdani, daní se naopak rozumí peněžité plnění (viz §2 odst.3 a4 daňového řádu) ataké soulad se zněním §108.

Vodst. 1 písm. g) je definice osoby registrované kdani vjiném členském státě, která se nově vztahuje nejen na osoby zjiných členských států, ale ina osoby, kterým bylo přiděleno daňové identifikační číslo vtuzemsku – tedy na plátce aidentifikované osoby. Věcně se smysl zákona nemění, neboť vpříslušných ustanoveních, kde je tento pojem použit, zůstává upřesnění, že jde oosobu registrovanou kdani v jiném členském státě. Vyjasňuje to však např. ustanovení §17, ve kterém se hovoří oosobách registrovaných kdani vrůzných členských státech, přičemž je tím myšleno ituzemsko. Nově je tento pojem použit také v§88, kde zjednodušil formulaci.

Vpísm. h) zdůvodů právní jistoty je definován pojem „místo pobytu“ fyzické osoby, ato zejména spřihlédnutím ke změnám vpravidlech pro stanovení místa plnění ve směrnici oDPH anavazujícím prováděcím nařízení č. 282/2011 súčinností od 1.1.2015.

Zdůvodu vzájemné provázanosti pojmů zákona oDPH apojmů přímo použitelného prováděcího nařízení č. 282/2011 se vpřípadě fyzické osoby zavádí dílčí definice pojmu „bydliště“ apojmu „místo, kde se obvykle zdržuje“.

Specifické vymezení těchto pojmů pro účely DPH je nezbytné, protože český právní řád, konkrétně §80 odst. l občanského zákoníku, vymezuje pojem „bydliště“ odlišně. Zatímco definice pojmu „bydliště“ občanského zákoníku vychází zfaktického stavu („Člověk má bydliště vmístě, kde se zdržuje súmyslem žít tam svýhradou změny okolností trvale;“), právní předpisy EU voblasti daně zpřidané hodnoty vymezují pojem „bydliště“ ve smyslu úředně vedeného stavu jako adresu vedenou vevidenci obyvatelstva či usprávce daně. Dále právní předpisy EU voblasti daně zpřidané hodnoty zavádí apoužívají vsouvislosti sfyzickou osobou pojem „místo, kde se obvykle zdržuje“, který je definován jako místo, kde fyzická osoba obvykle žije, akterý tudíž vychází zfaktického stavu. Přesná provázanost pojmů zákona oDPH apojmů přímo použitelného prováděcího nařízení č. 282/2011 je významná zejména pro účely pravidel pro stanovení místa plnění při poskytnutí určitých služeb osobě nepovinné kdani, kde se stanoví, že místo příjemce služby se určí podle tohoto přímo použitelného prováděcího nařízení.

Zdůvodu lepší čitelnosti asrozumitelnosti se inadále vzákoně oDPH vněkterých ustanoveních používá zkrácený pojem „místo pobytu“ jako ekvivalent výrazu „bydliště a/nebo místo, kde se obvykle zdržuje“, který upravidel vztahujících se kfyzické osobě uvádí směrnice aprováděcí nařízení. Na rozdíl od předchozí úpravy se zdefinice tohoto pojmu obecně pro účely celého zákona oDPH odstraňuje hierarchie jednotlivých kritérií (vyjádření „nemá-li“), protože čl. 12 ani čl. 13 prováděcího nařízení, které definují tyto pojmy obecně pro účely směrnice, takovou hierarchii nestanoví.

Vpísm. i) je zavedena definice sídla, která se vztahuje na všechny osoby povinné kdani (na rozdíl od dosavadního zákona, který sídlo spojoval pouze správnickou osobou aufyzické osoby povinné kdani se namísto sídla používalo místo podnikání). Nově je pro určení sídla uosoby povinné kdani rozhodujícím faktorem místo jejího vedení. Vpřípadě fyzické osoby povinné kdani může nastat situace, kdy nelze místo vedení dle této definice určit. Vtakovém případě se za sídlo utéto osoby považuje místo jejího pobytu.

Definice místa podnikání se vsouvislosti se zavedením této definice stává nadbytečnou azrušuje se vduchu článku 10 nařízení, který definuje sídlo ekonomické činnosti osoby povinné kdani pro pravidlo určení místa plnění uslužeb. Zdůvodu jednoznačnosti aprávní jistoty byla tato definice použita pro celý zákon oDPH, aby nedocházelo ksituacím, kdy by jediná osoba povinná kdani měla různá sídla pro účely různých ustanovení zákona.

Sídlo osoby nepovinné kdani není definováno.

Vpísm. j) je vymezen pojem „provozovna“, ale bez věcné změny, avšak svazbou na §9 odst.1 (místo plnění uslužeb).

Prováděcí nařízení vpodstatě rozlišuje 2 typy provozoven, ato pro různé účely– provozovnu poskytovatele plnění aprovozovnu příjemce plnění. Provozovnu poskytovatele plnění prováděcí nařízení vymezuje včl. 11 odst. 2 ačl. 53 pro účely určitých pravidel pro stanovení místa plnění uslužeb apro účely určení osoby povinné přiznat daň upřes–hraničních plnění. Provozovnu příjemce plnění prováděcí nařízení definuje včl. 11 odst.l pro účely základního pravidla pro stanovení místa plnění uslužeb poskytnutých provozovně osoby povinné kdani.

Zdůvodů zjednodušení se zvolila definice provozovny poskytovatele plnění apro provozovnu příjemce služby se zavedla úprava v§9 odst. l, ato jen pro účely stanovení místa plnění vpřípadě služeb poskytnutých provozovně osoby povinné kdani.

Definice provozovny vychází zpojmu „organizační složka osoby povinné kdani“. Tento pojem byl zvolen navzdory tomu, že bude možná mylně považován za organizační složku závodu. Mezi tyto dva pojmy však nelze klást rovnítko.

Pro definici provozovny pro účely zákona odani zpřidané hodnoty je použito pojmu organizační složka osoby povinné kdani právě proto, že provozovna pro účely zákona odani zpřidané hodnoty je širším pojmem než provozovna zakotvená vobchodním zákoníku. Provozovnou podle zákona odani zpřidané hodnoty jsou tak veškeré organizační složky, tj. ty, které se do rejstříků zapisují (např. odštěpný závod), ale také ty, které se nezapisují.

Obdobně jako doposud musí organizační složka osoby povinné kdani splňovat určité podmínky, aby mohla být pro účely zákona oDPH považována za provozovnu– musí se vyznačovat dostatečnou úrovní stálosti avhodnou strukturou zhlediska lidských (personálních) atechnických zdrojů.

Provozovna se nedefinuje vobecné vazbě na uskutečňování ekonomické činnosti, ale ve vazbě na uskutečňování plnění (dodání zboží nebo poskytnutí služby).

Dotace kceně je sice předmětem daně již od 1. října 2003, ale od 1. dubna 2004 se definice dotace kceně podstatně změnila. Dotací se rozumí finanční prostředky přijaté ze státního rozpočtu, zrozpočtu územně samosprávných celků, ze státních fondů, zgrantů, zrozpočtu cizího státu, zgrantů Evropské unie nebo podle obdobných programů, ato tehdy, pokud je přijetí finančních prostředků spojeno spovinností pro příjemce dotace poskytovat plnění se slevou zceny avýše této slevy se vztahuje kjednotkové ceně plnění. Např. tehdy, kdy je výše dotace stanovena na l ks zboží apod. Za dotaci kceně se nepovažují zejména dotace khospodářskému výsledku ana pořízení dlouhodobého hmotného anehmotného majetku.

Příklad

Od 3. 12. 2009 vstoupilo vúčinnost Nařízení Rady č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 oveřejných službách vpřepravě cestujících po železnici asilnic.

Příklad se zabývá pouze DPH uveřejných služeb vosobní dopravě, ato ukompenzací za veřejné služby vosobní dopravě poskytovaných objednatelem těchto služeb aobecně uslev zjízdného.

1) Kompenzace poskytovaná objednateli

Vpřípadech, kdy objednatel poskytuje celkovou úhradu (vč. nebo bez úhrady slev zjízdného) za veřejné služby vosobní dopravě formou kompenzace dopravcům, kteří mají uzavřenu smlouvu oveřejných službách , ato za důsledky vzniklé ze závazku veřejné služby, se postupuje tak, že kompenzace se nepovažují za úplatu za poskytnutou službu, ataké se nepovažují za dotaci kceně, ani za úplatu poskytnutou třetí osobou (za veřejné služby vosobní dopravě). To znamená, že ukompenzace se nejedná oúplatu za poskytnutí služeb anejedná se tedy opředmět daně podle ustanovení §2 a§14 zákona oDPH. Daň na výstupu se neuplatňuje, částka poskytnutá objednatelem je částkou vúrovni bez daně, dále uúhrady prokazatelné ztráty podle smluv uzavřených objednateli sposkytovateli veřejných služeb vpřepravě cestujících prováděné před účinností Nařízení se dosavadní postup obdobný jako ukompenzací považuje za postup vsouladu se zákonem oDPH.

Tento postup však nelze aplikovat na samostatné úhrady poskytnuté objednatelem veřejných služeb vosobní dopravě, případně jinou osobou za slevy zcen jízdného poskytnuté provozovatelem přepravy osob, ať už se jedná oslevy poskytnuté vrámci veřejné služby vosobní dopravě nebo mimo tyto služby.

2) Slevy zjízdného

Samostatné úhrady slev zjízdného, ať už jsou poskytnuty podle Výměru Ministerstva financí, kterým se vydává seznam zboží sregulovanými cenami nebo podle jiného obecně závazného předpisu, se považují pro účely DPH za dotace kceně ajsou součástí základu daně při výpočtu částky daně za poskytnutou službu přepravy cestujících podle §36 odst. 3 písm. d) zákona oDPH. Vpřípadě služeb přepravy osob, jsou-li poskytnuty slevy zjízdného atyto slevy jsou hrazeny jinými osobami než je provozovatel služeb, je tedy základem daně součet částky jízdného hrazené cestujícím ačástky poskytnuté objednatelem služeb nebo jinou osobou na úhradu slevy zceny jízdného (dotace kceně).

Jestliže slevu zceny poskytne uslužeb přepravy osob provozovatel služeb na základě vlastního rozhodnutí, postupuje se utěchto slev podle §36 odst. 5, resp. podle §42 zákona oDPH. Jestliže provozovatel služeb poskytne slevu zjízdného kdatu uskutečnění zdanitelného plnění, základ daně se snižuje otuto slevu. Poskytne-li provozovatel slevu zjízdného po datu uskutečnění zdanitelného plnění, plátce provede opravu základu avýše daně podle §42 a43.

Vpísm. l) je definováno zboží, které je předmětem spotřební daně. Jedná se oimplementaci ustanovení směrnice 2009/162/EU. Za zboží, které je předmětem spotřební daně, se pro účely zákona oDPH považuje izboží podléhající dani zplynu adani zpevných paliv, svýjimkou plynu dodávaného prostřednictvím přepravní nebo distribuční soustavy nacházející se na území Evropské unie anebo jakékoli sítě ktakové soustavě připojené.

Novela 2013 vpísm. m) zavedla nový pojem „osoba neusazená vtuzemsku“, který se následně používá ve všech ustanoveních zákona, které souvisí sposkytováním přeshraničních služeb nebo určitých dodání zboží do tuzemska (dodání zboží sinstalací nebo montáží adodání plynu, elektřiny, tepla nebo chladu soustavami nebo sítěmi).

Pojem „osoba neusazená vtuzemsku“ zahrnuje právnickou nebo fyzickou osobu povinnou kdani, která nemá sídlo vtuzemsku. Skutečnost, že taková osoba má vtuzemsku provozovnu, se pro posouzení této osoby za osobou neusazenou zkoumá ve vazbě na příslušné poskytnuté zdanitelné plnění smístem plnění vtuzemsku. Jestliže se provozovna, kterou tato osoba má vtuzemsku, daného plnění neúčastní, považuje se za osobu neusazenou kdani vtuzemsku.

Vdosavadním znění zákona se obdobné vymezení používalo v§108 ve vztahu kurčení osob povinných přiznat daň zněkterých preshraničních plnění.

Novela 2013 vpísm. n) zavedla nový pojem „osvobozená osoba“. Jedná se oosoby povinné kdani, které podléhají vjiném členském státě zvláštnímu režimu osvobození pro malé podniky (Česká republika toto osvobození neuplatňuje). Definice se vztahuje pouze na režim osvobození od daně, obdobný jako v§6 dosavadního zákona oDPH, nikoliv na režim odstupňované úlevy, který je obecně ve Směrnici připuštěn.

Odstavec 2 definuje zboží.

Vsouvislosti srekodifikací soukromého práva, kontrétně snovým vymezením věci, které obsahuje nový občanský zákoník, novela nově definuje zboží. Dělení věcí na hmotné anehmotné upravuje ustanovení §496 nového občanského zákoníku. Sohledem na to, že hmotnou věcí je inemovitá věc, bude pojem „zboží“ obsahovat inemovitou věc. Za zboží se výslovně prohlašuje inemovitá nehmotná věc, kterou je právo stavby. Postavení zvířete ve vztahu kvěcem upravuje §494 nového občanského zákoníku. Zvíře podle nové soukromoprávní úpravy není věcí, ale ustanovení ověcech se na něj použijí obdobně vrozsahu, ve kterém to neodporuje jeho povaze. Úprava lidského těla ajeho částí je obsažena v§493 nového občanského zákoníku, kde je stanoveno, že se nejedná ověc. Část lidského těla musí být zahrnuta pod pojmem zboží zdůvodu povinné implementace Čl. 132 odst.1 písm.d) směrnice Rady 2006/112/ES oDPH. Lidské tělo musí být zahrnuto pod pojem zboží např. vsouvislosti sjeho přepravou (pohřební služby).

Ustanovení odstavce 3 uvádí další okruhy věcí, které se za zboží považují, jako speciální úpravu kvýjimce stanovené v§4 odst. 2 písm. a).

Vypuštění cenných papírů vlistinné podobě souvisí srekodifikací soukromého práva, neboť reaguje na novou úpravu cenných papírů vnovém občanského zákoníku. Nově totiž bude pojem cenný papír chápán jako listinný (viz §514 anásl. NOZ).

Od 1. 1. 2009 není vzákoně definice peněz zdůvodu nadbytečnosti, protože vyplývá zobecného právního chápání pojmu peníze. Pokud nejsou peníze poskytovány jako protihodnota za dodání zboží, převod nemovitosti nebo poskytnutí služby, není jejich poskytnutí považováno za zdanitelné plnění, svýjimkou případů, které stanoví písmena a) ab), tj. vpřípadě dodání pro sběratelské účely nebo při jejich dodání výrobcem České národní bance. Obdobně nejsou za zboží považovány cenné papíry, opět svýjimkou případů stanovených vpísmeni c). Cenné papíry jsou považovány za zboží vpřípadě jejich dodání vlistinné podobě výrobcem jejich emitentovi nebo při jejich dovozu emitentem. Vtomto případě se na cenné papíry hledí jako na polygrafický výrobek apři jejich dodání se uplatní příslušná sazba daně. (Obdobně při dodání do jiného členského státu.)

Vodstavci 4 jsou definovány pojmy, které se opakovaně používají vzákoně.

Vnávaznosti na předpisy Evropské unie, které upravují uplatnění daně vždy při pořízení nových dopravních prostředků, ato podle místa, kde je nový dopravní prostředek registrován nebo provozován, jsou jednak definovány dopravní prostředky avnávaznosti na tuto definici pak nové dopravní prostředky. Definice dopravního prostředku je přesně vduchu čl. 38 nařízení 282/2011.

Rozšířená definice nového dopravního prostředku na všechna motorová pozemní vozidla zahrnuje například také terénní čtyřkolky, které nejsou určeny kprovozu na pozemních komunikacích.

Za nový se považuje dopravní prostředek definovaný v§4 odst. 4 písm. b), který splňuje alespoň jednu ze dvou podmínek stanovených zákonem. Za nový dopravní prostředek se považuje dopravní prostředek, který byl dodán do 3 měsíců, upozemního motorového vozidla do 6 měsíců ode dne prvního uvedení do provozu, nebo má najeto méně než 6 000 km upozemního motorového vozidla (ulodí méně než 100 hodin svýjimkou námořních lodí užívaných kobchodní, průmyslové, rybářské nebo záchranářské činnosti, uletadel nalétáno méně než 40 hodin svýjimkou letadel využívaných leteckými společnostmi pro mezinárodní leteckou přepravu). Zdefinice tedy vyplývá, že zákon má na mysli více méně soukromé lodě aletadla.

Pokud dopravní prostředek nesplňuje ani jednu zobou stanovených podmínek, jedná se opoužité zboží; ukterého se uplatňuje buď běžný režim uplatnění daně na výstupu (pokud je při pořízení možné uplatnit nárok na odpočet daně, nebo se uplatňuje při zdanění zvláštní režim podle §90 zákona. Při pořízení použitého zboží vč. dopravních prostředků soukromou osobou nebo iplátcem daně nebo osobou identifikovanou kdani od soukromé osoby, se při pořízení daň neuplatňuje, stejně tak, jako při pořízení od osoby povinné kdani, která je registrována kdani. Podmínky pro uplatnění daně při dodání nových dopravních prostředků, včetně definování dne prvního uvedení do provozu, jsou uvedeny v§19 zákona.

Novela zákona k1. 4. 2011 ztextu definice obchodního majetku pro nadbytečnost vypustila vazbu na povinnost účtování nebo evidenci tohoto majetku, protože povinnost vést údaje otomto majetku vevidenci pro daňové účely již sama osobě vyplývá zustanovení §100odst.2. Zdůraznění, resp. opakování této povinnosti pouze vněkterých ustanoveních zákona by mohlo být zavádějící nebo matoucí. Vtéto souvislosti se rovněž zpřesnil text §100 odst. 2, který jednoznačně stanoví, že plátce je povinen vést evidenci obchodního majetku, přičemž si může zvolit, zda tuto evidenci povede vrámci svého účetnictví nebo samostatně.

Novela vodst. 4 písm. c) zpřesnila vymezení obchodního majetku. Účelem je promítnout zásadu vyplývající zustálené judikatury Soudního dvora Evropské unie (např. rozsudek ve věci Armbrecht, C-291/92), že osoba povinná kdani je oprávněna určit, zda, popř. vjaké části, majetkové hodnoty zařadí do svého obchodního majetku. Novou definicí jsou pokryty také případy, kdy osoba povinná kdani využije dané majetkové hodnoty pro uskutečňování svých ekonomických činností surčitým časovým odstupem.

Udlouhodobého majetku platí zásada pro případy, kdy je pořizován formou tzv. finančního leasingu. Obchodní majetek, který je zbožím přenechaným kužití se smluvním ujednáním obudoucím převodu vlastnického práva akterý současně splňuje určující znaky dlouhodobého majetku, se pro účely zákona odani zpřidané hodnoty považuje za dlouhodobý majetek uživatele (nájemce). Důsledné promítnutí ekonomického vlastnictví, tedy princip práva nakládat se zbožím jako vlastník auplatňovat stejná pravidla bez ohledu na to, zda je pořizován standardně či formou finančního leasingu, tj.sodloženým převodem vlastnického práva. Věcně se tato změna ve vymezení dlouhodobého majetku projeví zejména vpravidlech pro uplatnění nároku na odpočet daně.

Obdobně jako vpřípadě hmotného majetku platí udlouhodobého majetku zásada, podle které se pozemek, který účetní předpisy vymezují jako dlouhodobý hmotný majetek akterý je pořizován formou tzv. finančního leasingu, považuje za dlouhodobý majetek uživatele (nájemce).

Pojem majetku vytvořeného vlastní činností se bude používat v§13 odst. 4 písm. b) pouze ve vztahu kurčitému majetku, konkrétně majetku dlouhodobého charakteru. Proto se v§4 odst.4 písmenu d) nejdříve vymezuje dlouhodobý majetek avnově vkládaném písmenu e) se zavádí definice dlouhodobého majetku vytvořeného vlastní činností.

Definice dlouhodobého majetku vpřípadě odpisovaného majetku využívá obsahově vymezení uvedené vzákoně odaních zpříjmů avpřípadě pozemků vymezení vzákoně oúčetnictví. Jde pouze olegislativně technickou změnu, která funguje jako legislativní zkratka zdůvodů zjednodušení formulací. Jinak řečeno, jedná se osoučást formulačních změn, které souvisí spromítnutím nových pravidel pro uplatnění odpočtu vyplývajících ze směrnice 2009/162/EU. Stejné obsahové vymezení se pro majetek, který má dlouhodobý charakter, používá ivdalších příslušných ustanoveních zákona (v§6, §76 a§78).

Technickým zhodnocením, okterém zákon hovoří je technické zhodnocení definované zákonem odaních zpříjmů.

Definice dlouhodobého majetku vytvořeného vlastní činností se zavedla sohledem na specifická pravidla při uplatňování nároku na odpočet při pořizování tohoto majetku, pokud plátce tento majetek bude dále využívat pro účely, pro které má podle §72 odst. 6 nárok na odpočet daně jen včástečné výši (podrobněji viz odůvodnění k§13 odst. 4 písm. b)). Pod tuto definici spadá veškerý majetek vytvořený plátcem, jehož výsledkem je majetek, který splňuje kritéria dlouhodobého majetku. Dlouhodobým majetkem vytvořeným vlastní činností je rovněž dlouhodobý majetek vytvořený na základě tzv. subdodávek. Zahrnuje rovněž technické zhodnocení hmotného inehmotného majetku vymezené ve vazbě na zákon odaních zpříjmů. Zdůvodu jasného výkladu vtéto souvislosti zákon explicitně stanoví, že technické zhodnocení se považuje za samostatný dlouhodobý majetek vytvořený vlastní činností. Nezahrnuje ostatní případy nabytí jednotlivého dlouhodobého majetku, kterými jsou například nabytí koupí, vkladem od jiné osoby nebo převodem zosobního užívání do podnikání.

Vsouvislosti srekodifikací soukromého práva reaguje zákon vodst. 4 písm. g) na povinnost rozlišovat mezi nájmem apachtem, je zapotřebí zakotvit, že ipacht bude mít stejný režim jako nájem, atedy stejný režim jako nyní. Ktéto změně bylo přistoupeno proto, aby se stávající věcné řešení nezměnilo. Tato změna však nikterak nemění skutečnost, že pojem nájem je nutné vykládat eurokonformně.

Skutečnost, že ustanovení upravující podnik, vterminologii nového občanského zákoníku obchodní závod, se vztahují ina část podniku, resp. obchodního závodu, vyplývá zustanovení §4b odst. 1. Dále se bude vtextu zákona používat místo pojmu prodej či vklad obecný pojem nabytí či pozbytí obchodního závodu, neboť se jedná opojem nejobecnější, který vsobě zahrnuje jakýkoli převod či přechod.

Znění písmena h) souvisí srekodifikací soukromého práva anavazuje na vymezení pojmu zboží v§4 odst.2. Nové vymezení pojmu zboží, které nezahrnuje peníze acenné papíry, věcně neodpovídá záměru ustanovení zákona týkajících se pravidel pro uplatňování daně zpřidané hodnoty uslužby přepravy zboží. Proto se vymezuje, že služba „přeprava zboží“ zahrnuje také přepravu peněz acenných papírů.

Nájem věci je pro účely DPH poskytováním služby ve smyslu §14 odst. l zákona oDPH.

Vodst. 4 písm. i) se sjednocuje formulace související s„dodáním zboží sinstalací nebo montáží“. Jde ospecifické dodání zboží, jehož charakteristickým rysem je, že montáž nebo instalaci dodávaného zboží provádí dodavatel nebo jím zmocněná třetí osoba. Na přeshraniční dodání zboží sinstalací nebo montáží se vztahují zvláštní pravidla atento pojem se dále vtextu zákona používá vřadě ustanovení.

Vdosavadním textu zákona se při popisu dodání tohoto specifického zboží používala různá vyjádření. Podrobný popis je např. v§7 odst. 3 („dodání zboží spojeno sjeho instalací nebo montáží osobou, která zboží dodává, nebo jí zmocněnou třetí osobou“) nebo v§13 odst. 7 písm. a) („dodání zboží spojené sinstalací nebo montáží plátcem, který zboží dodává, nebo jím zmocněnou třetí osobou včlenském státě ukončení odeslání nebo přepravy zboží“). Stručné vyjádření „dodání zboží sinstalací nebo montáží“ je uvedeno např. v§24, 31, 32, 33, 94, nebo 108.

Na zavedení této definice dále navazují legislativně technické úpravy v§7 odst. 3 a§13 odst.7 písm. a).

Vodst. 4 písm. j) novela zavádí pojem „dodání zboží soustavami nebo sítěmi“. Zahrnuje dodání určitých komodit zboží se specifickým způsobem přepravy: dodání plynu prostřednictvím přepravní nebo distribuční soustavy vEU asítí kní připojených adále dodání elektřiny, tepla nebo chladu sítěmi (přepravní nebo distribuční soustavy nacházející se na území Evropského společenství anebo jakékoli sítě ktakové soustavě připojené). Na tato dodání zboží se specifickým způsobem přepravy se obdobně jako na dodání zboží sinstalací amontáží vztahují zvláštní pravidla. Novela tedy nahradila dosavadní legislativní zkratku „dodání plynu, elektřiny, tepla nebo chladu soustavami nebo sítěmi“ v§7a.

Vodstavci 5 je stanoveno, že pro přepočet cizí měny na českou měnu, zejména pro určení základu daně ačástky daně, použije plátce daně kurz devizového trhu vyhlášený ČNB, ato ten kurz, který platí pro osobu, která přepočet provádí, platný vden, kdy vzniká povinnost přiznat daň, popř. povinnost přiznat osvobození od daně uplnění, které je od daně osvobozeno. To znamená, že plátce použije pro přepočet buď denní nebo pevný kurz podle toho, který kurz platí pro účetní jednotku. Vpřípadě dovozu bude pro výpočet základu daně na českou měnu použit kurz celní.

Od 1. 1. 2013 je umožněno použít pro přepočet nejen kurz devizového trhu vyhlášený Českou národní bankou, ale také poslední směnný kurz zveřejněný Evropskou centrální bankou. Zlegislativně technických důvodů apro lepší přehlednost nový text obsahuje pouze obecná pravidla, nikoliv specifické odchylky, kdy se použije jiný způsob přepočtu (např. §38, §71b).

Zákon stanovuje pro případy osvobození od daně při dovozu zboží vosobních zavazadlech cestujících ačlenů posádek letadel apři dovozu pohonných hmot cestujícími povinnost použít při přepočtu hodnoty zboží na českou měnu kurz platný první pracovní den měsíce října roku předcházejícího dovozu zboží zveřejněný vÚředním věstníku Evropské unie atakto přepočítanou hodnotu zboží na českou měnu zaokrouhlit na stokoruny.

Od 1. 1. 2012 je možné vpřípadě hromadných opravných dokladů použitých pro opravy základů daně ze zdanitelných plnění za více zdaňovacích období vpřípadech, kdy se plnění odehrává vjiné, než české měně umožňuje použít ikurz platný první pracovní den kalendářního roku, ve kterém vznikl důvod opravy. (Více viz §42.)

§4a

Obrat

(1) Obratem se pro účely tohoto zákona rozumí souhrn úplat bez daně, včetně dotace kceně, které osobě povinné kdani náleží za uskutečněná plnění, kterými jsou dodání zboží aposkytnutí služby, smístem plnění vtuzemsku, jde-li oúplaty za

a) zdanitelné plnění,

b) plnění osvobozené od daně snárokem na odpočet daně, nebo

c) plnění osvobozené od daně bez nároku na odpočet daně podle §54 až 56a, jestliže nejsou doplňkovou činností uskutečňovanou příležitostně.

(2) Do obratu se nezahrnuje úplata zprodeje dlouhodobého majetku.

Komentář k§4a

Paragraf 4a obsahuje definici obratu pro účely zákona oDPH. Tato definice byla dříve obsažena v§6 upravujícím osoby osvobozené od uplatňování daně, avšak používá se ipro jiné účely než pouze povinnost registrace uosob povinných kdani se sídlem vtuzemsku (např. určení zdaňovacího období).

Novela 2017 zrušila specifickou úpravu registrace apostupů při správě daně zpřidané hodnoty uspolečnosti zdůvodu uvedení zákona odani zpřidané hodnoty do souladu se směrnicí azrušila ustanovení odstavce 3.

Podmínky vzákoně odani zpřidané hodnoty jsou postaveny na samostatném (individuálním) působení každého společníka (člena) společnosti ajsou vsouladu sobecnými principy daně zpřidané hodnoty. Zrušilo se ustanovení upravující počítání obratu osoby povinné kdani, která je společníkem společnosti, vjejímž rámci se uskutečňuje plnění snárokem na odpočet daně. Společník společnosti postupuje podle obecných ustanovení zákona odani zpřidané hodnoty. Každý společník společnosti (osoba povinná kdani) sleduje obrat pro účely registrace kdani zpřidané hodnoty sám za sebe.

Vzhledem kpodstatným dopadům změn při uplatňování DPH mohou společníci společností, kteří do 30. 6. 2017 postupovali podle původní právní úpravy, podle přechodných ustanovení novely (bod 2) využít přechodné období apostupovat při uplatňování DPH podle ustanovení upravujících společnost dle původní právní úpravy. Tento režim mohou společníci uplatňovat nejdéle do 31. 12. 2018. Cílem tohoto opatření je ponechat společníkům dostatečně dlouhou dobu na to, aby se mohli připravit na nové podmínky stím, že během přechodného období se mohou rozhodnout, že např. činnost vykonávanou na základě společenské smlouvy ukončí azvolí si jinou formu spolupráce nebo začnou postupovat podle nové právní úpravy. Vokamžiku, kdy tak společníci učiní, nebude již možný návrat kpůvodní právní úpravě. Při přechodu na nový způsob uplatňování DPH musí určený společník vůči správci daně splnit oznamovací povinnost, vyjma přechodu k1. 7. 2017 a1. 1. 2019.

Každý společník postupuje při zjišťování obratu podle §4a odst. 1 a2 zákona oDPH. Pro společníka společnosti to znamená, že jeho obrat pro účely DPH je součtem obratu dosaženého jím vrámci společnosti aobratu dosaženého jím samostatně mimo společnost.

Zbodu 1 přechodných ustanovení novely plyne, že pokud část z12 po sobě jdoucích kalendářních měsíců, za které je počítán obrat, spadá do období před účinností novely adalší část do období po účinnosti novely, musí společník společnosti stanovit výši obratu za kalendářní měsíce do účinnosti novely podle §4a odst. 3 původní právní úpravy aza kalendářní měsíce po účinnosti novely podle ustanovení §4a odst. 1 a2 zákona oDPH.

Pojem osoba osvobozená od uplatňování daně se již vzákoně nadále nevyskytuje. Věcně se totiž jedná oosoby povinné kdani se sídlem vtuzemsku, které nejsou plátcem. Takto jsou také nově tyto osoby označovány (např. §2a odst.2 písm. b) bod 1.).

Obratem se rozumí pro účely DPH souhrn úplat bez daně, včetně dotace kceně, které osobě povinné kdani náleží za uskutečněná plnění. Dosud používané pojmy navazující na účetní předpisy adaň zpříjmů (výnosy apříjmy) se nahradily obecnějším pojmem úplata ve smyslu definice v§4 odst.l písm. a). Ztoho vyplývá, že pro zahrnutí do obratu již není podstatný způsob, jakým osoba povinná kdani příslušné plnění zaúčtuje či zaeviduje, ale skutečnost, že se jedná oúplatu za ekonomickou činnost. Do obratu se tedy započítává úplata za uskutečněná plnění, kterými jsou zejména zdanitelná plnění aplnění osvobozená odaně snárokem na odpočet daně kdatu jejich uskutečnění, ato ať již přijatá před či po uskutečnění plnění. Úplata přijatá před uskutečněním plnění jako záloha se zahrnuje do obratu až ke dni uskutečnění plnění. Do obratu se jednoznačně nezahrnují úplaty za plnění smístem plněním mimo tuzemsko, ale na druhou stranu tato úprava již např. obcím neumožní aby příjmy zekonomické činnosti, okterých účtují jako orozpočtových příjmech nezahrnovaly do obratu.

Novela 2017 technicko legislativní změnou ve vazbě na změnu §4 odst.3 upravila pojem dlouhodobý hmotný majetek aodpisovaný nehmotný majetek apozemky, které jsou dlouhodobým hmotným majetkem. Do obratu se nadále nezahrnují úplaty zprodeje dlouhodobého majetku. Do obratu se obecně nezahrnují ani úplaty za plnění osvobozené od daně bez nároku na odpočet daně vyjma stanovených případů, kdy se iúplaty za tato osvobozená plnění do obratu započítávají. Jedná se po upřesnění novelou oplnění osvobozené od daně bez nároku na odpočet daně, kterými jsou finanční činnosti podle §54, pojišťovací činnosti podle §55 apřevod anájem nemovitostí, který je osvobozen od daně podle §56, jestliže nejsou doplňkovou činností uskutečňovanou příležitostně: to znamená, že např. úplaty za dlouhodobý nájem nemovitosti, který je soustavnou činností osoby povinné kdani, se do obratu zahrnují, přestože se na něj vztahuje osvobození od daně.

Také např. nájem obecního bytu již není od 1. 1. 2009 pro obec veřejnoprávní služba azahrnuje se do obratu.

Důležitá je záměna(náhrada) pojmů příležitostná adoplňková činnost za doplňkovou činnost vykonávanou příležitostně. Tato definice vychází zjudikátu ESD C-77/01, kdy měřítkem pro určení, zda se jedná odoplňkovou činnost, či nikoliv, může být např. výše příjmů zdoplňkové činnosti kpříjmům zhlavní části vykonávané činnosti, poměr obratu zdoplňkové činnosti kcelkovému obratu, použití majetku apersonálu kvýkonu doplňkové činnosti apod.

Na rozdíl od zákona platného do 31. prosince 2008 se do obratu zahrnují úplaty zpřevodu anájmu pozemků, staveb, bytů anebytových prostor, které jsou osvobozeny od daně bez nároku na odpočet daně podle §56a, nejsou-li výhradně doplňkovou činností vykonávanou příležitostně osoby povinné kdaní, adále úplaty zfinančních činností apojišťovacích činností, které jsou osvobozeny od daně bez nároku na odpočet daně podle §54 a§55, nejsou-li výhradně doplňkovou činností vykonávanou příležitostně osoby povinné kdani (úroky zvkladových produktů, např. zběžných účtů, termínovaných vkladů apod., přijaté úroky adividendy zinvestičních nástrojů, např. cenných papírů), nejsou úplatou za poskytnutou službu, atedy nejsou finanční činností podle §54 zákona anejsou předmětem daně. Obdobně se nejedná ofinanční činnost ve smyslu §54 vpřípadě předložení cenných papírů, např. obligací, státních pokladničních poukázek apod., emitentovi kproplacení ve lhůtě splatnosti aobě plnění se nezahrnují do obratu daně.

Na druhé straně se do obratu nezahrnují úplaty zprodeje dlouhodobého majetku.

Specifikem je opět obrat rozhodný pro registraci bytového družstva jako plátce, který neupravuje zákon, ale pouze výkladové stanovisko Ministerstva financí vnávaznosti na specifický výklad ekonomické činnosti bytových družstev.

Do obratu bytového družstva podle §6 odst.2 zákona vstupují úplaty za plnění poskytovaná pro osoby, které nejsou členy družstva, apro členy, které jsou právnickými osobami (např. nájemné zbytů, nebytových prostor, pozemků astaveb, plnění poskytovaná sjejich užíváním, údržba, opravy, rekonstrukce, poplatky za administrativní úkony, správa domů), nájemné znebytových prostor. Úhrada vlastníků nebytových jednotek (vyjma garáží agarážových stání) za správu domu podle zákona ovlastnictví bytů aúhrady za plnění poskytovaná sjejich užíváním ivpřípadě, kdy jsou poskytovány členy družstva– fyzickými osobami. Dále do obratu vstupují výnosy za dodávky tepla zvlastního zdroje. Tato činnost je považována za ekonomickou činnost družstva, přesto, že je poskytována členům, ato jak fyzickým osobám, tak právnickým osobám.

§4b

Zvláštní ustanovení

(1) Pro účely tohoto zákona se ustanovení oobchodním závodu použijí ina část obchodního závodu tvořící samostatnou organizační složku.

(2) Pro účely tohoto zákona se na svěřenský fond, podílový fond, podfond investičního fondu aorganizační složku státu, která je účetní jednotkou, hledí jako na právnickou osobu.

(3) Ustanovení tohoto zákona ojednotce aonemovité věci se použijí obdobně ina jednotku, která je vymezena podle zákona ovlastnictví bytů, spolu se sní spojeným podílem na společných částech domu, apokud je sní spojeno vlastnictví kpozemku, tak ispolu spodílem na tomto pozemku.

Komentář k§4b

Paragraf 4b řeší NOZ nově zavedené pojmy (části obchodního závodu, svěřenského fondu ajednotky vsouvislosti sobratem).

Zodstavce l plyne, že pokud ustanovení upravuje obchodní závod, bude se dané ustanovení vztahovat ina část obchodního závodu tvořící samostatnou organizační jednotku (viz §2183 NOZ).

Odstavec 2 reaguje na nový institut nového občanského zákoníku– svěřenský fond (viz §1448 anásl. NOZ). Vzhledem ktomu, že svěřenský fond může být zřízen iza účelem investování pro dosažení zisku (viz §1449 odst. 2 NOZ) musel zákon oDPH vytvořit fikci, která svěřenský fond definovala jako právnickou osobu. Dále se tedy posuzuje jako jakákoli jiná právnická osoba. Pokud bude svěřenský fond samostatně uskutečňovat ekonomické činnosti, bude se jednat oosobu povinnou kdani (dle §5). Vopačném případě se bude posuzovat jako právnická osoba nepovinná kdani. Obdobně se bude postupovat iuorganizační složky státu, která je účetní jednotkou akterá byla dosud na základě ustanovení §5 odst. 4 považována za osobu povinnou kdani.

Podle platného znění zákona odani zpřidané hodnoty je osobou povinnou kdani investiční společnost, anikoliv podílový fond bez právní subjektivity. Investiční společnost bude běžně osobou povinnou kdani. Zpohledu zákona odani zpřidané hodnoty bude mít dva druhy výnosů.

a) Výnosy za obhospodařování podílových fondů, případně investičních fondů. Jde ovýnosy osvobozené podle § 54 odst. 1 písm. v) zákona odani zpřidané hodnoty bez nároku na odpočet daně.

b) Výnosy znakládání či držby majetku vpodílových fondech. Podle povahy podílového fondu ajeho majetku může jít ovýnosy srůznými dopady na daň zpřidané hodnoty: výnosy za zdanitelná plnění (například při dodání stavby nebo poskytnutí nájmu jako zdanitelná plnění) nebo ovýnosy osvobozené srůznými dopady na koeficient podle §76 odst.2 zákona odani zpřidané hodnoty (například při prodeji cenných papírů, při prodeji stavby za podmínek §56 odst. 1, při prodeji pozemku, který není stavebním pozemkem, nebo při nájmu podle §56a odst. 3 zákona odani zpřidané hodnoty).

Při prodeji nemovité věci ve speciálním fondu nemovitých věcí je pro účely zákona odani zpřidané hodnoty investiční společnost převodcem auskutečňuje zdanitelné plnění či plnění. Při nabytí nemovité věci do speciálního fondu nemovitých věcí je pro účely daně zpřidané hodnoty investiční společnost nabyvatelem, který přijímá zdanitelná plnění (plnění) apři odpočtu daně postupuje způsobem podle § 72 anásl. zákona odani zpřidané hodnoty.

Při opravě nemovité věci jde ozdanitelné plnění mezi zhotovitelem ainvestičním fondem ve prospěch speciálního fondu nemovitých věcí apři odpočtu daně postupuje způsobem podle §72 anásl. zákona odani zpřidané hodnoty.

Jako problém nepřeklenutelný výkladem se jeví vsoučasném znění zákona odani zpřidané hodnoty jediný koeficient podle § 76 odst. 2 zákona odani zpřidané hodnoty pro celou investiční společnost. Lze reálně předpokládat situace, kdy jedna investiční společnost bude obhospodařovat jak speciální fondy nemovitých věcí, tak ifondy jiné (např. speciální fondy cenných papírů). Při existenci jednoho koeficientu pro celou investiční společnost bude tento koeficient podstatně ovlivněn jak finančními činnostmi podílových fondů provádějících finanční činnosti, tak ivlastní činností investičního fondu. Snížený koeficient ztitulu těchto činností pak bude používán ipři obhospodařování speciálního fondu nemovitých věcí, což bude mít za následek ztrátu podstatné části nároku na odpočet daně při pořízení těch nemovitých věcí, na které se vztahuje částečný nárok na odpočet daně při pořízení. Obdobně vpřípadě stavebních úprav, oprav adalších režijních výdajů spojených sprovozem nemovitých věcí.

Svyužitím právní fikce novela 2017 vyřešila tento problém tím, že doplnila vodstavci2 ke svěřeneckému fondu – právnické osobě ještě podílový fond a podfond investičního fondu (ten může být aktuálně vytvářen pouze vrámci akciové společnosti sproměnným základním kapitálem, což je speciální právní forma upravená zákonem č. 240/2013 Sb., oinvestičních společnostech ainvestičních fondech, ve znění pozdějších předpisů).

Odstavec 3 vymezuje pojem jednotka. Na základě tohoto vymezení je nutné pod pojem jednotka vždy zahrnout také podíl na společných částech domu, apokud je sjednotkou spojeno ivlastnictví kpozemku, tak ipodíl na tomto pozemku. Ustanovení směřuje zejména na případy, kdy ipo dni nabytí účinnosti nového občanského zákoníku bude vlastnické právo kjednotkám nabýváno podle předchozích právních předpisů, zejména podle zákona č. 72/1994 Sb., kterým se upravují některé spoluvlastnické vztahy kbytům anebytovým prostorům adoplňují některé zákony (zákon ovlastnictví bytů) –viz §3063 NOZ. Zatímco podle §1159 nového občanského zákoníku pojem jednotka již zahrnuje ipodíl na společných částech nemovité věci, přičemž za společnou část nemovité věci označuje §1160 odst. 2 tohoto předpisu ipozemek, na němž byl dům zřízen, podle zákona ovlastnictví bytu je jednotkou pouze byt nebo nebytový prostor nebo rozestavěný byt nebo rozestavěný nebytový prostor jako vymezená část domu. Stejně tak ipodle NOZ půjde iorozestavěné byty anebytové prostory, které na jeho základě budou jednotkami existujícími ve stejném režimu, jako jednotky dokončené. Zuvedeného důvodu bylo nutné stanovit, že na pojem jednotka je třeba vždy nahlížet stejně, bez ohledu na to, zda vlastnictví ktéto jednotce bylo nabyto podle zákona ovlastnictví bytů nebo podle nového občanského zákoníku.

Ustanovení §4b odst. 3 reaguje na dichotomii jednotek založenou §3063 nového občanského zákoníku. Ustanovení směřuje na případy, kdy ipo dni nabytí účinnosti nového občanského zákoníku bude vlastnické právo kjednotkám nabýváno podle dosavadních právních předpisů, zejména podle zákona č. 72/1994 Sb., kterým se upravují některé spoluvlastnické vztahy kbytům anebytovým prostorům adoplňují některé zákony (zákon ovlastnictví bytů). Odstavec 3 zdůvodu právní jistoty poplatníků asprávce daně stanoví jednotnou právní úpravu pro jednotky, ato jak jednotky vzniklé podle zákona ovlastnictví bytů, tak pro jednotky podle nového občanského zákoníku.

Vedle pojmu „jednotka“ pracuje zákon také spojmy „obytný prostor“ a„obytný prostor pro sociální bydlení“. Jednotka jako vybraná nemovitá věc podle 56 odst. 1 písm. f) však nemusí být vždy jen bytová.

Definice jednotky ve znění pro r. 2014 zahrnuje podíl na společných částech domu apokud je sní spojeno vlastnictví kpozemku, tak ipodíl na tomto pozemku.

Podle změněného textu tohoto ustanovení se nahlíží vtomto smyslu na jednotku ipo 1.1.2016 (dokonce již od počátku roku 2015), ato bez ohledu na to, zda se bude jednat ojednotku vzniklou ještě před účinností OZ (podíl na pozemku nebyl její součástí) nebo po ní (podíl na pozemku je vní zahrnut).

Do zákona je tak promítnut postup již zavedený správní praxí.

Zákonem nastavený koncept jednotky je případem jediného nedělitelného komplexního plnění sjedním daňovým režimem. Jednotka se sestává zčásti stavby, podílu na společných částech domu apodílu na pozemku. Tyto prvky se neposuzují jako samostatná plnění, ale přímo ze zákona vyplývá, že jde oplnění jediné, jehož určujícím prvkem je ohraničená část stavby (obytný prostor, příp. pro sociální bydlení či nebytový prostor). Bude-li se jednat opodíl na pozemku, jehož vlastnictví není přímo prohlášením vlastníka spojeno sjednotkou, bude na místě posouzení naplnění podmínek funkčního celku, jak jsou uvedeny vbodu 2.3.

Pro účely sazeb daně, zejména dle §48 zákona oDPH, není pojem „jednotka“ rozhodující, protože stavbou pro bydlení– obytným prostorem, příp. obytným prostorem pro sociální bydlení, je soubor místností nebo ijednotlivá obytná místnost bez ohledu na to, zda jsou či nejsou vymezeny jako jednotka ve smyslu OZ (viz §1159 zákona č. 89/2012Sb., občanský zákoník).

HLAVA II

UPLATŇOVÁNÍ DANĚ

Díl 1

Daňové subjekty

§5

Osoby povinné kdani

(1) Osoba povinná kdani je fyzická nebo právnická osoba, která samostatně uskutečňuje ekonomické činnosti, pokud tento zákon nestanoví v§5a jinak. Osobou povinnou kdani je iprávnická osoba, která nebyla založena nebo zřízena za účelem podnikání, pokud uskutečňuje ekonomické činnosti.

(2) Ekonomickou činností uvedenou vodstavci 1 se pro účely tohoto zákona rozumí soustavná činnost výrobců, obchodníků aosob poskytujících služby, včetně důlní činnosti azemědělské výroby asoustavné činnosti vykonávané podle zvláštních právních předpisů, zejména nezávislé činnosti vědecké, literární, umělecké, vychovatelské nebo učitelů, jakož inezávislé činnosti lékařů, právníků, inženýrů, architektů, dentistů aúčetních znalců. Za ekonomickou činnost se také považuje využití hmotného anehmotného majetku za účelem získání příjmů, pokud je tento majetek využíván soustavně. Samostatně uskutečňovanou ekonomickou činností není činnost zaměstnanců nebo jiných osob, kteří mají uzavřenou smlouvu se zaměstnavatelem, na základě níž vznikne mezi zaměstnavatelem azaměstnancem pracovněprávní vztah, případně činnosti osob, které jsou zdaňovány jako příjmy ze závislé činnosti podle zvláštního právního předpisu6).

(3) Stát, kraje, obce, organizační složky státu, krajů aobcí, dobrovolné svazky obcí, hlavní město Praha ajeho městské části aprávnické osoby založené nebo zřízené zvláštním právním předpisem nebo na základě zvláštního právního předpisu7a se při výkonu působností voblasti veřejné správy nepovažují za osoby povinné kdani, ato ivpřípadě, kdy za výkon těchto působností vybírají úplatu7b. Pokud však uskutečňováním některých ztěchto výkonů došlo podle rozhodnutí příslušného orgánu kvýraznému narušení hospodářské soutěže, považuje se, pokud jde otento výkon, za osobu povinnou kdani, ato ode dne nabytí právní moci vydaného rozhodnutí. Osoba podle věty první se však vždy považuje za osobu povinnou kdani, pokud uskutečňuje činnosti uvedené vpříloze č.1.

(4) Za samostatnou osobu povinnou kdani se považuje hlavní město Praha akaždá jeho městská část.

(5) Provozovatelé rozhlasového atelevizního vysílání ze zákona29) se ve vztahu kčinnosti jimi prováděného rozhlasového atelevizního vysílání vždy považují za osoby povinné kdani uskutečňující ekonomickou činnost, ato ivpřípadě, kdy jim za tuto činnost nenáleží úplata.

Komentář k§5

Toto ustanovení definuje osoby podléhající dani tedy určuje okruh osob, které jsou zdůvodu své činnosti potenciálními plátci daně. Tyto osoby se rekrutují zosob povinných kdani.

Vodstavci l je vsouladu spředpisy Evropské unie, které nerozlišují osoby povinné kdani podle typů subjektů, ale podle jejich činností, definována osoba povinná kdani, za kterou se považuje každá právnická nebo fyzická osoba, která na jakémkoliv místě uskutečňuje samostatně ekonomickou činnost. Za osobu povinnou kdani se tedy považují nejen tuzemské osoby, ale také osoby zjiných členských států nebo osoby ze třetích zemí, které uskutečňují ekonomickou činnost. Zákon vtéto souvislosti upozorňuje, že vněkterých případech považuje za osobu povinnou kdani iosobu, která de facto ekonomickou činnost přímo nevykonává.

Osobou povinnou kdani je iprávnická osoba, která nebyla založena nebo zřízena za účelem podnikání, jestliže za úplatu dodává zboží nebo poskytuje služby, popř. uskutečňuje převod nemovitosti, tedy uskutečňuje ekonomickou činnost. Usubjektů, které nebyly založeny za účelem podnikání, není rozhodující členění na hlavní avedlejší činnost jako tomu bylo do 30.dubna 2004, protože předmětem daně již není pouze podnikání, které je definováno jako soustavná činnost prováděná samostatně podnikatelem vlastním jménem ana vlastní odpovědnost za účelem dosažení zisku, ale jeho ekonomická činnost vobecném pojetí, tedy pojem obsahově mnohem širší.

Od 1. 1. 2008 je za samostatnou osobu povinnou kdani považována iskupina, jak vyplývá zdoplnění tohoto ustanovení, které odkazuje na §5a, vněmž je skupina vymezena.

Pro vymezení osob povinných kdani je klíčové vymezení ekonomické činnosti vodstavci 2.

Ekonomickou činností se pro účely DPH rozumí soustavná činnost výrobců, obchodníků aosob poskytujících služby adále isoustavné činnosti vykonávané podle zvláštních právních předpisů jako nezávislé činnosti. Zvýše uvedeného vymezení vyplývá, že ekonomickou činností je bezpochyby podnikání, ale idalší samostatné výdělečné činnosti. Za ekonomickou činnost se považuje ivyužití hmotného anehmotného majetku za účelem získání příjmů, pokud je tento majetek využíván soustavně, tj. např. pronájem movitého nebo nemovitého majetku, ať již je podle zákona odaní zpříjmů zdaňován podle §7 jako příjem zpodnikání nebo §9 jako příjem upronájmu. Naopak ekonomickou činností není činnost zaměstnanců nebo jiných osob na základě pracovněprávního vztahu aani činnosti osob, které jsou zdaňovány jako příjmy ze závislé činnosti podle §6 zákona odaních zpříjmů, tj. např. činnosti statutárních orgánů obchodních společností adalších právnických osob.

Za ekonomickou činnost se považují iautorské příspěvky, ato jednak vnávaznosti na změny úpravy autorských honorářů vzákoně odaních zpříjmů, ajednak proto, že tato výjimka neodpovídá plně pojetí ekonomické činnosti dle směrnice oDPH asouvisející judikatury SDEU.

Další legislativně technická úprava se týká osob uvedených vtomto odstavci, které se považují za samostatnou osobu povinnou kdani. Jedná oobecný pojem aneplatí pouze pro účely zákona oDPH.

Další zpřesnění se týká rozšíření odpovědnosti členů skupiny za povinnosti skupiny vyplývající zdaňových zákonů na všechny případy zániku jejich členství ve skupině ze zákona (např. vpřípadě úmrtí, zániku bez právního nástupce, tj. vpřípadech, kdy daná osoba přestává být subjektem práva).

Vodstavci 3 je stanoveno, za jakých podmínek jsou osoby, které zákon dosud považoval za veřejnoprávní subjekty, osobami povinnými kdani. Jedná se ovyjmenované osoby, jako jsou stát, kraje, obce, organizační složky státu, krajů aobcí adalší vyjmenované neziskové subjekty, které nadále při výkonu působnosti voblasti veřejné správy nejsou považovány za osoby povinné kdani, ikdyž za výkon těchto působností vybírají úplatu, např. správní poplatky podle příslušného předpisu.

Judikaturou ESD je výkon veřejné správy definován jako činnosti podléhající speciálnímu právnímu režimu, které nezahrnují činnosti vykonávané za stejných právních podmínek, které platí pro soukromé subjekty auvedené osoby takovou činností mohou upravovat práva apovinnosti jiných osob. Výkon takové činnosti se nepovažuje za činnost, která je předmětem daně, ani vpřípadě, že je prováděna za úhradu ve formě správních nebo místních poplatků nebo poplatků stanovených zvláštním předpisem, např. časový poplatek nebo mýtné podle zákona opozemních komunikacích vybíraný silničními správními úřady.

Tyto vyjmenované subjekty však jsou osobami povinnými kdani, pokud při výkonu působností voblasti veřejné správy provádějí činnosti, který by narušovaly podle rozhodnutí příslušného orgánu (Úřadu na ochranu hospodářské soutěže) závažně pravidla hospodářské soutěže, tj. např. ověřování podpisů může provádět matrika na obecním úřadě, ale inotář jako osoba povinná kdani. Obec by byla považována za osobu povinnou kdani ode dne nabytí právní moci vydaného rozhodnutí. (Jedná se opříklad, který vpraxi zřejmě nikdy nenastane. Od přistoupení ČR do EU dosud žádné takové rozhodnutí nebylo učiněno), nebo pokud uskutečňují ekonomickou činnost, např. obec, která prodává dřevo zobecního lesa provozuje skládku ap. nebo pokud uskutečňují činnosti uvedené vpříloze č. 3, např. poskytování služeb voblasti telekomunikací, dopravy zboží, přepravy cestujících, činnosti reklamní, skladovací, pořádání veletrhů, služby cestovních kanceláří, ale idodávání určitého vyjmenovaného zboží jako vody, plynu, elektřiny, páry (viz komentář ktéto příloze).

Ve vazbě na předchozí ustanovení se vodstavci 4 stanoví, že samostatnou osobou povinnou kdani je organizační složka státu, která je účetní jednotkou, hlavní město Praha ajeho městské části. Od 1. 1. 2015 jsou organizační složky státu, které jsou účetní jednotkou, pro účely zákona odani zpřidané hodnoty právnickými osobami. Ztoho vyplývá, že vostatních statutárních městech je osobou povinnou kdani pro účely registrace plátce vždy pouze město anikoliv jeho městské části. Obdobně není osobou povinou kdani ani finanční úřad, protože není účetní jednotkou, ale až finanční ředitelství nadřízené tomuto finančnímu úřadu.

Od 1. l. 2009 byl vypuštěn ze zákona dosavadní odstavec 5, podle kterého se odborové organizace, církve anáboženské společnosti pro účely zjišťování obratu pro povinnou registraci považovaly za veřejnoprávní subjekt anezahrnovaly do obratu příjmy (výnosy) zpřevodu anájmu pozemků, staveb, bytů anebytových prostor, atím se odstraňuje nerovný přistup kosobám povinným kdani. Uvedené právnické osoby nezaložené za účelem podnikáni jsou osobami povinnými kdani, pokud vykonávají ekonomickou činnost za úplatu, ajsou povinny sledovat obrat pro registraci. Vpřípadě, kdy vykonávají činnost, pro kterou byly zřízeny nebo založeny bez úplaty, není jejich činnost předmětem daně. Pokud osoba, která nebyla založena nebo zřízena za účelem podnikáni, např. odborová organizace bude poskytovat služby nebo zboží snimi související, jako protihodnotu členského příspěvku svým členům, bude uskutečňovat plněni osvobozené od daně bez nároku na odpočet daně podle §61 písm. a) aúplata za plnění osvobozené od daně ve výši přijatých členských příspěvků, vsouladu s§6 odst.2, jí nebude do obratu pro registraci vstupovat.

V souvislosti se zrušením ustanovení §53, které osvobozovalo od daně rozhlasové atelevizní vysílání prováděné provozovateli ze zákona č.231/2001Sb., oprovozování rozhlasového atelevizního vysílání, atedy se jedná oekonomickou činnost, ikdyž jim za tuto činnost nenáleží úplata, zařadila novela 2017 mezi osoby povinné kdani provozovatele rozhlasového atelevizního vysílání.

Zcela specificky je posuzována ekonomická činnost bytových družstev. Tato činnost spočívá vzajišťování bytových potřeb adalších plnění přímo souvisejících sbytovými potřebami členů inečlenů bytových družstev.

Činnost družstva není považována za ekonomickou činnost bytového družstva, pokud je poskytována pro členy družstva– fyzické osoby. Jedná se zejména ovýstavbu družstevních objektů (obytných domů agarážových objektů, bytů agaráží) realizovanou vlastními kapacitami družstev nebo realizovanou družstvem jako investorem, pronájem bytů, garáží agarážových stání aplnění poskytovaná sjejich užíváním (svýjimkou dodávky tepla ateplé vody zvlastního zdroje), zajišťování správy společných částí domu podle zákona ovlastnictví bytů aplnění poskytovaná sužíváním bytů agaráží vdomě pro jejich vlastníky (svýjimkou dodávky tepla ateplé vody zvlastního zdroje), převody družstevních bytů, garáží agarážových stání aspoluvlastnických podílů na pozemcích, které knim příslušejí.

Pokud jsou obdobná plnění poskytována právnickým osobám, jedná se oekonomickou činnost ivpřípadě, kdy tyto právnické osoby jsou členy družstva, neboť uprávnických osob se nejedná ozajišťování bytových potřeb členů družstva. Ekonomickou činností jsou uvedená plnění rovněž vtěch případech, kdy jsou poskytována pro osoby, které nejsou členy družstva. Ekonomickou činností je rovněž účtování různých administrativních poplatků (např. za zpracování smlouvy opřevodu členského podílu, povolení stavebních úprav, povolení podnájmu, zápisné nového člena apodobně) adále to jsou dodávky tepla ateplé vody zvlastního zdroje, ato členům družstva iosobám, které členy družstva nejsou.

Důležité ustanovení vtéto souvislosti je uvedeno v§56 odst.l zákona, že za nabytí se nepovažuje vymezení bytů anebytových prostor jako jednotky podle zákona č. 72/1994 Sb., kterým se upravují některé spoluvlastnické vztahy kbudovám aněkteré vlastnické vztahy kbytům anebytovým prostorům adoplňují některé zákony (zákon ovlastnictví bytů), ve znění pozdějších předpisů.

Skupina

§5a

(1) Skupinou se pro účely tohoto zákona rozumí skupina spojených osob se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která je registrována kdani jako plátce podle §95a. Pokud mají osoby, které jsou součástí skupiny (dále jen „členové skupiny“) sídlo nebo provozovnu mimo tuzemsko, nejsou tyto jejich části součástí skupiny. Skupina se považuje za samostatnou osobu povinnou kdani. Každá osoba může být členem pouze jedné skupiny.

(2) Spojenými osobami se pro účely tohoto zákona rozumí kapitálově spojené osoby nebo jinak spojené osoby.

(3) Kapitálově spojenými osobami jsou osoby, znichž se jedna osoba přímo nebo nepřímo podílí na kapitálu nebo hlasovacích právech druhé osoby, anebo se jedna osoba přímo nebo nepřímo podílí na kapitálu nebo hlasovacích právech více osob, apřitom tento podíl představuje alespoň 40% základního kapitálu nebo 40% hlasovacích práv těchto osob.

(4) Jinak spojenými osobami jsou osoby, na jejichž vedení se podílí alespoň jedna shodná osoba.

Komentář §5a

Vsouladu sčlánkem 11 směrnice 2006/112/ES ospolečném systému daně zpřidané hodnoty je vzákoně zakotvena skupinová registrace.

Cílem bylo umožnit snížení administrativní zátěže pro podniky, které jsou vzájemně úzce spojeny finančními, hospodářskými aorganizačními vazbami, ato tím, že tyto osoby budou pro účely DPH považovány za jednu osobu povinnou kdani. Vytvoření skupiny je pro podniky dobrovolné ajejí rozsah záleží na jejich vůli. Podniky, které si zvolí skupinovou registraci, nebudou muset účtovat DPH za plnění poskytovaná vrámci skupiny abudou podávat daňová přiznání asouhrnná hlášení společně za celou skupinu. Vdůsledku této skutečnosti se sníží ipočet podání atransakcí, které bude správce daně kontrolovat.

Členem skupiny mohou být nejen subjekty se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, ale isubjekty zjiných států, které mají vtuzemsku umístěnou provozovnu, přičemž součástí skupiny mohou být pouze ty jejich části, které jsou umístěny vtuzemsku. Úprava se tak nevztahuje na subjekty nebo jejich části umístěné mimo tuzemsko. Skupina jako celek se považuje za samostatnou osobu povinnou kdani, důsledkem čehož je skutečnost, že plnění mezi členy skupiny nejsou plnění uskutečněná osobami povinnými kdani anejsou tak předmětem daně. Odstavce 2 až 4 vymezují podmínky, za jakých mohou být osoby členem skupiny tak, aby byly naplněny požadavky směrnice 2006/112/ES, tj. že se jedná pouze oosoby úzce propojené finančními, hospodářskými aorganizačními vazbami.

Protože spojené osoby nemusí být propojeny ikapitálově (viz odst.2 aodst.4– jinak spojené osoby), znamená to, že iosoba nepovinná kdani nebo osoba identifikovaná kdaní může být členem skupiny, pokud se účastní rozhodování ve vedení.

Za „kapitálové“ spojení osob je považováno minimálně 40% vlastnictví kapitálu nebo hlasovacích práv vzájemně spojených osob, ale pozor na povinnost přepočítávání procent při postupném vlastnění kapitálu ve skupině.

Zákon neumožňuje účast jednoho člena ve více skupinách (pouze vjedné)

Novela 2017 zrušila omezení, kdy člen skupiny nesměl být současně společníkem společnosti. Tato legislativně technická úprava reaguje na zrušení ustanovení, která upravují vzákoně odani zpřidané hodnoty specifickou úpravu registrace apostupů při správě daně zpřidané hodnoty uspolečnosti.

Příklad

Osoba Avlastní 40 % kapitálu osoby B adále 40 % kapitálu osoby C. Osoba C vlastní 100 % kapitálu osoby E adále 60 % kapitálu osoby D. Může být osoba D členem skupiny? Nemůže, protože vřadě A– C– D nevlastní Apotřebných 40 % osoby D. (60 % ze 40 % je pouhých 24%)

§5b

(1) Pro účely tohoto zákona jedná za skupinu její zastupující člen. Zastupujícím členem se rozumí člen skupiny se sídlem vtuzemsku, který je oprávněn kjednání za skupinu. Pokud ve skupině není člen se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, může být zastupujícím členem kterýkoli člen skupiny.

(2) Členové skupiny odpovídají společně anerozdílně za povinnosti skupiny vyplývající zdaňových zákonů. Za tyto povinnosti skupiny odpovídají ipo jejím zrušení nebo po zániku jejich členství ve skupině, ato za období, ve kterém byli členy skupiny.

Komentář k§5b

Paragraf 5b zakotvuje společnou anerozdílnou odpovědnost členů skupiny za povinnosti skupiny plynoucí zdaňových zákonů, kterými se rozumí povinnosti podle tohoto zákona azákona osprávě daní apoplatků.

Zastupujícím členem, který bude mít klíčové postavení ve skupině, se podle odstavce l rozumí člen skupiny se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, který bude oprávněn kjednání za skupinu. Pokud např. vytvoří skupiny 2 společnosti se sídlem vtuzemsku aprovozovna jejich zahraniční mateřské společnosti je umístěná na území České republiky, zastupujícím členem skupiny musí být jedna ze společností se sídlem vtuzemsku anemůže jí být provozovna zahraniční společnosti umístěná vtuzemsku. Pokud ve skupině nebude člen se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, může být zastupujícím členem kterýkoli člen skupiny. Zastupující člen bude jménem skupiny podávat např. přihlášku kregistraci skupiny, bude podávat přiznání kDPH za skupiny apovede také za skupinu evidenci pro účely DPH.

Podle odstavce 2 však členové skupiny odpovídají společně anerozdílně za povinnosti skuiny vyplývající zdaňových zákonů, tj. vlastně ze zákona oDPH azákona osprávě daní apoplatků. Pokud např. zastupující člen podá přiznání kDPH za skupinu asprávce daně zjistí, že daň nebyla přiznána ve správné výši, může úhradu tohoto nedoplatku vymáhat jak na zastupujícím členu skupiny, tak ina ostatních členech skupiny Za povinnosti skupiny odpovídají jednotliví členové ipo jejím zrušení nebo po svém vystoupení ze skupiny, ato za období, ve kterém byli členy skupiny.

Novela §5b reaguje pouze na legislativně technickou úpravu vsouvislosti se zavedením nové definice sídla ase zrušením definice místa podnikání.

§5c

(1) Práva apovinnosti vyplývající ztohoto zákona osobám, které se staly členy skupiny, přecházejí na skupinu dnem registrace skupiny.

(2) Práva apovinnosti vyplývající ztohoto zákona osobě, která přistoupila ke skupině, přecházejí na skupinu dnem přistoupení této osoby.

Komentář k§5c

Vparagrafu 5c je upraven přechod práv apovinností vyplývajících ztohoto zákona zosob, které se stanou členy skupiny, na skupinu anaopak ze skupiny na členy skupiny, jejichž členství je ve skupině ukončeno. Vpřípadě přechodu těchto práv apovinností ze skupiny na členy se stanoví ipravidla, vjakém poměru přecházejí na jednotlivé členy, přičemž primární pravidlo se řídí vztahem kplněním, která uskuteční nebo přijmou jednotliví členové skupiny aznichž tato práva apovinnosti vyplývají. Teprve utěch práv apovinností, ukterých nelze jejich přechod podle primárního pravidla určit, jsou povinni se členové vzájemně dohodnout. Prakticky to znamená, že při zrušení skupiny přejde plátcovství kDPH se všemi právy apovinnostmi zpátky na jednotlivé členy skupiny.

Kdatu registrace bude skupině pro účely DPH přiděleno samostatné DIČ, přitom jednotlivým členům skupiny zůstanou zachována pro účely jiných daní jejich dosavadní DIČ, jak je vysvětleno vdalším textu. Jednotlivým členům skupiny bude zrušena registrace kDPH jako samostatným osobám, ato bez povinnosti provést snížení nároku na odpočet daně při změně režimu podle §79 zákona oDPH.

Podle odstavce 2 budou práva apovinnosti vyplývající ze zákona oDPH osobě, která přistoupila ke skupině, logicky přecházet na skupinu dnem přistoupení této osoby. Zákon oDPH totiž umožňuje ipřistoupení dalšího člena skupiny již kfungující skupině.

Podle dosavadní právní úpravy je zrušení registrace skupiny řešeno odstavcem3 azánik členství ve skupině odstavcem 4. Ustanovení se částečně překrývá sustanovením §5b, které vodstavci 2 upravuje solidární odpovědnost členů skupiny za práva apovinnosti skupiny vyplývající zdaňových zákonů, tzn. že členové skupiny odpovídají za práva apovinnosti vyplývající zdaňových zákonů společně anerozdílně též po zrušení skupiny či po zániku jejich členství ve skupině. Jelikož materie upravená v§ 5b odst. 2 věta druhá a§ 5c odst. 3 a4 zákona odani zpřidané hodnoty se překrývají, je zvýkladového hlediska těžko určitelné, jaký mají ustanovení vzájemný vztah (zda je některé znich lex specialis ve vztahu kdruhému, pokud ano, pak které, apod.). Aby bylo těmto výkladovým nejasnostem zabráněno, novela 2017 zrušuje ustanovení § 5c odstavců 3 a4 zákona odani zpřidané hodnoty.

Podle nové právní úpravy platí, že za práva apovinnosti skupiny vyplývající zdaňových zákonů budou odpovídat společně anerozdílně členové skupiny, ato jak za doby existence skupiny, tak po jejím zrušení či po zániku jejich členství ve skupině (vtomto případě však pouze za období, ve kterém byli členy skupiny). Pokud je vprávní úpravě vyjádřen vzájemný vztah více osob slovy „společně anerozdílně“, znamená to, že mezi nimi existuje solidární odpovědnost (nebo též solidární povinnost či solidární právo). Solidární odpovědnost je odpovědnost více daňových subjektů za jednu daňovou povinnost, kterou nese každý daňový subjekt zvlášť. Správce daně může zmnožiny daňových subjektů zvolit jednoho nebo více daňových subjektů aobrátit se na ně vsouvislosti splněním daňových povinností. Svou volbu správce daně odůvodňuje přezkoumatelným způsobem. Daňové subjekty se následně vypořádají mezi sebou vzávislosti na tom, kdo znich správci daně plnil avjakém rozsahu. Členové skupiny odpovídají za práva apovinnosti společně anerozdílně jak vsituaci, kdy skupina existuje, tak vdobě po zrušení její registrace. Uvedené platí pro hmotně právní povinnosti ipro povinnosti procesní povahy, ať už vrovině nalézací či vrovině platební, včetně vymáhání (například exekuční titul znějící na již zaniklou skupinu lze vymáhat po jejich členech, jelikož odpovídají za splnění povinností skupiny společně anerozdílně, ato jak vdobě existence skupiny, tak po jejím zániku). Zhlediska hmotně právních povinností lze uvést, že ustanovení §5b odst. 2 zákona odani zpřidané hodnoty se bude vztahovat např. na situaci, kdy bude bývalý člen skupiny (kterýkoliv bývalý člen) povinen či oprávněn upravit odpočet daně vpřípadě změny rozsahu použití dlouhodobého majetku, pokud je tato změna zapříčiněna jeho jiným použitím skupinou, než kjakému účelu dlouhodobý majetek použil ten člen skupiny, který dlouhodobý majetek pořídil auplatnil původní nárok na odpočet daně.

Plátci

§6

(1) Plátcem se stane osoba povinná kdani se sídlem vtuzemsku, jejíž obrat za nejvýše 12 bezprostředně předcházejících po sobě jdoucích kalendářních měsíců přesáhne 1 000 000Kč, svýjimkou osoby, která uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně.

(2) Osoba povinná kdani uvedená vodstavci 1 je plátcem od prvního dne druhého měsíce následujícího po měsíci, ve kterém překročila stanovený obrat, nestane-li se podle tohoto zákona plátcem dříve.

Komentář k§6

Úvodem

Zákon od1. 1. 2013 zjednodušil ve vazbě na daňový řád registrační povinnost astanovil, že pokud osoba povinná kdani překročí stanovený obrat anesplní svou registrační povinnost, bude zaregistrována zpětně aza pozdní podání daňového přiznání aúhradu daně jí vzniknou sankce podle daňového řádu (§250).

Zjednodušení spočívalo ivzavedení osoby identifikované, kterou se stává osoba povinná kdani vsouvislosti spřeshraničním plněním, která se při tuzemských zdanitelných plněních nestává plátcem daně amá ve srovnání splátcem pouze určité (omezené) povinnosti, ale také omezené nároky. Tzn., že osoby, kterým vznikne povinnost přiznat daň upřeshraničních plnění (při pořízení zboží zjiného členského státu nebo přijetí přeshraniční služby) nebo povinnost vykázat poskytnutí přeshraničních služeb smístem plnění vjiném členském státě podle §9 odst.l, již nemají povinnost se ztohoto titulu registrovat jako „plnohodnotní“ plátci. Vpřípadě tuzemských plnění tak mají osoby povinné kdani se sídlem vtuzemsku, které budou identifikovanou osobou, možnost nadále vystupovat vpostavení osoby osvobozené od uplatňování daně. Jinak řečeno, nebudou mít povinnost utuzemských plnění uplatňovat daň, ale nebudou mít ani nárok na odpočet daně.

Obrat je stanoven súčinností od 1. května 2004 stále ve výši l mil. Kč za nejbližších 12 předcházejících bezprostředně po sobě jdoucích kalendářních měsíců (což ve vztahu kpředpisům platným pro členské země Evropské unie znamená pro Českou republiku výjimku (tato výjimka byla vpřístupových rozhovorech dojednána jako trvalá) odpovídající částce 35 000 eur podle tehdy platného kurzu.

Osoba povinná kdani se sídlem vtuzemsku, která uskutečňovala pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně azačne uskutečňovat plnění snárokem na odpočet daně, se stává plátcem podle odst.2, pokud celkový obrat přesáhne limit stanovený v§6 odst.l.

Vodst.1 je upravena základní povinnost, kdy se osoba povinná kdani se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, jejíž obrat za nejvýše 12 bezprostředně předcházejících po sobě jdoucích kalendářních měsíců přesáhne částku 1 000 000 Kč. Plátcem se nestává osoba, která sice překročí stanovený obrat, ale uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně.

Vodst.2 je stanoveno, že osoba uvedená vodst.1 je plátcem od prvního dne druhého měsíce následujícího po měsíci, ve kterém překročila stanovený obrat. Samozřejmě, že tato osoba se může stát plátcem idříve než překročením obratu, ato zmnoha jiných důvodů, které zákon upravuje bez ohledu na dosažený obrat, pokud takové důvody nastanou.

§6a

Zrušen

Komentář k§6a

Novela 2017 zrušila specifickou úpravu registrace apostupů při správě daně zpřidané hodnoty uspolečnosti zdůvodu uvedení zákona odani zpřidané hodnoty do souladu se směrnicí odani zpřidané hodnoty aobecnými principy daně zpřidané hodnoty. Nové podmínky vzákoně odani zpřidané hodnoty jsou postaveny na samostatném (individuálním) působení každého společníka (člena) společnosti ajsou vsouladu sobecnými principy daně zpřidané hodnoty. Vtéto souvislosti se zrušilo ustanovení upravující „plátcovství“ osoby povinné kdani, která je nebo se stane společníkem společnosti, vjejímž rámci se uskutečňuje plnění snárokem na odpočet daně. Společník společnosti postupuje podle obecných ustanovení zákona odani zpřidané hodnoty.

Společníci, kterým nevznikne zákonná povinnost registrace kDPH (resp. nestanou se ex lege plátci), se mohou registrovat astát se plátci dobrovolně (§6f, §94a zákona oDPH). Společník, který není plátcem, se případně při splnění zákonných podmínek může stát identifikovanou osobou (§6g anásl. zákona oDPH).

Podle bodu 2 přechodných ustanovení mohou postupovat (tzn. iposuzovat naplnění kritérií pro registraci kDPH podle původní právní úpravy) pouze společníci společností vzniklých do 30. 6. 2017 a„tvořených“ ktomuto dni plátci.

Příklad

Společnost „tvořená“ ke dni účinnosti novely pouze osobami, které nejsou plátci, popř. společnost vzniklá až za účinnosti nové právní úpravy: Jednotliví společníci musí postupovat při registraci kDPH výhradně podle nové právní úpravy.

Příklad

Společnost „tvořená“ ke dni předcházejícímu účinnosti novely plátci, přičemž společníci postupují při uplatňování DPH vsouladu sbodem 2 přechodných ustanovení podle původní právní úpravy: Při vstupu nového společníka– osoby povinné kdani, která není plátcem, se tento společník ode dne vstupu do společnosti stane plátcem dle §6a písm. b).

Příklad

Společnost „tvořená“ ke dni předcházejícímu účinnosti novely plátci, přičemž společníci postupují při uplatňování DPH podle nové právní úpravy (nevyužili postup dle bodu 2 přechodných ustanovení). Při vstupu nového společníka– osoby, která není plátcem, se tento společník nestává automaticky plátcem (ze zákona), apři registraci postupuje dle obecných ustanovení zákona oDPH.

§6b

(1) Osoba povinná kdani je plátcem ode dne nabytí majetku, pokud nabývá tento majetek

a) pro účely uskutečňování ekonomických činností na základě rozhodnutí oprivatizaci podle zákona upravujícího podmínky převodu majetku státu na jiné osoby, nebo

b) od plátce nabytím obchodního závodu.

(2) Osoba povinná kdani je plátcem ode dne zápisu přeměny obchodní korporace do obchodního rejstříku, pokud na ni při této přeměně přechází nebo je převáděno jmění zanikající nebo rozdělované obchodní korporace, která byla plátcem.

(3) Právnická osoba, která při změně právní formy na jinou formu nezaniká ani nepřechází její jmění na právního nástupce, pouze se mění její vnitřní právní poměry aprávní postavení jejích společníků, nepřestává být plátcem.

Komentář k§6b

Plátci ze zákona, obdobně jako dříve, stávají podle odstavce 3 osoby povinné kdani, které získaly majetek vrámci privatizace, ato ke dni nabytí tohoto majetku stejně jako osoba povinná kdani, která nabývá majetek od plátce na základě smlouvy oprodeji podniku nebo jeho části, ato iformou dražby nebo vkladem, ato ode dne nabytí majetku. Tato úprava souvisí stím, že prodej podniku nebo jeho části není předmětem daně právě ztoho důvodu, že tato osoba se musí stát plátcem daně ze zákona.

Vsouvislosti srekodifikací soukromého práva se používá na místo pojmu „podnik“ pojem „obchodní závod“ (viz §502 NOZ) adále se vypouští uvedení konkrétních případů nabytí obchodního závodu (prodej nebo vklad) azavádí obecný pojem „nabytí“. Zákon tedy nenormuje způsob nabytí. Rozhodující je pouze skutečnost nabytí obchodního majetku. Pojem nabytí obchodního závodu vsobě zahrnuje jakýkoli jeho převod či přechod.

§6c

(1) Osoba povinná kdani se sídlem vtuzemsku, která poskytuje služby smístem plnění vtuzemsku, svýjimkou služeb osvobozených od daně bez nároku na odpočet daně, nebo která uskutečňuje zasílání zboží do tuzemska smístem plnění vtuzemsku, ato prostřednictvím své provozovny umístěné mimo tuzemsko, je plátcem ode dne poskytnutí těchto služeb nebo dodání tohoto zboží.

(2) Osoba povinná kdani, která nemá sídlo vtuzemsku akterá uskuteční zdanitelné plnění dodání zboží nebo poskytnutí služby smístem plnění vtuzemsku, svýjimkou plnění, ukterých je povinna přiznat daň osoba, které jsou tato plnění poskytována, nebo plnění, na která se použije zvláštní režim jednoho správního místa, je plátcem ode dne uskutečnění tohoto zdanitelného plnění.

(3) Osoba povinná kdani, která nemá sídlo vtuzemsku, není osvobozenou osobou auskuteční dodání zboží do jiného členského státu, které je odesláno nebo přepraveno ztuzemska touto osobou, pořizovatelem nebo zmocněnou třetí osobou, ato osobě, pro kterou je pořízení zboží vjiném členském státě předmětem daně, je plátcem ode dne dodání tohoto zboží.

Komentář k§6c

Vodst.1 je uveden další důvod, který znamená, že osoba povinná kdani, která je neplátcem, se sídlem vtuzemsku se stává plátcem. Důvodem je poskytování služby touto osobou smístem plnění vtuzemsku, svýjimkou služeb osvobozených od daně bez nároku na odpočet daně, nebo která uskutečňuje zasílání zboží do tuzemska smístem plnění vtuzemsku, pokud jsou tato plnění uskutečňována prostřednictvím své provozovny umístěné mimo tuzemsko. Taková osoba se stává plátcem dnem poskytnutí těchto služeb nebo dnem dodání zboží.

Příklad

Tuzemská firma A, neplátce daně, má zřízenou provozovnu na Slovensku, která je tam registrována kdani. Provozovna na Slovensku poskytne konzultaci kslovenským daňovým zákonům tuzemské firmě B. Protože služba byla poskytnuta smístem plnění podle §9 odst.1, tedy smístem plnění vtuzemsku, stává se zřizovatel provozovny, tuzemská firma Aplátcem daně.

Vodst.2 je stanovena povinná registrace osobě povinné kdani, která nemá vtuzemsku sídlo, jestliže uskuteční dodání zboží, poskytnutí služby smístem vtuzemsku. Protože při dodání zboží smístem plnění vtuzemsku, které uskutečňují osoby neusazené vtuzemsku, kdy zboží není přepraveno zjiného členského státu, nelze přenést povinnost přiznat daň na pořizovatele, bude se jednat zejména ododání zboží. Výjimku tvoří poskytnuté služby touto osobou smístem plnění vtuzemsku, ukterých je povinná přiznat daň osoba, které je příjemcem služby.

Novela k29.7.2016 přinesla změnu, která je stanovená novým §108 odst.1 písm.d). Změna spočívá vtom, že při dodání zboží smístem plnění vtuzemsku, které uskuteční osoba neusazená vtuzemsku, neplátce daně, kdy pořizovatelem je plátce daně, nemusí se již registrovat za plátce daně dodavatel zboží, ale dochází kpřenesení povinnosti přiznat daň na pořizovatele, plátce daně. Touto změnou nedochází ke změně obsahu § 6c odst. 2, který tak upravuje povinnou registraci osob neusazených vtuzemsku uplnění, kdy pořizovatel uzboží nebo příjemce služby nemůže, resp. nemá povinnost přiznat daň.

Osoby, kterých se tato povinná registrace týká, mohou být registrovány vjiném členském státě, mohou to být osoby povinné kdani se sídlem vjiném členském státě aneregistrované vjiném členském státě ataké zahraniční osoby povinné kdani. Osoba, která plnění uskutečňuje, je plátcem ode dne uskutečnění plnění.

Pokud tyto osoby poskytnou službu smístem plnění vtuzemsku apříjemcem služby bude plátce daně nebo osoba se sídlem vtuzemsku povinná kdani, ale neplátce, nestává se poskytovatel služby plátcem, protože povinnost přiznat daň má příjemce služby. Plátce daň přizná aosoba povinná kdani se musí identifikovat kdani podle §6h amá tak povinnost přiznat daň.

Plnění uskutečněná smístem plnění vtuzemsku osobou povinnou kdani neusazenou vtuzemsku, ukterých se nemusí registrovat poskytovatel služby, byla doplněna oposkytnutí vybraných služeb spoužitím zvláštního režimu podle § 110 anásl., pokud poskytovatel služby zvolí za stát identifikace tuzemsko. Jestliže bude poskytovatel služeb poskytovat jiné služby smístem plnění vtuzemsku asoučasně vybrané služby, bude poskytovatel pouze identifikovanou osobou pro vybrané služby, ale nebude se registrovat jako plátce, pokud jiné služby poskytuje osobě povinné kdani se sídlem vtuzemsku.

Příklad

Americká firma poskytuje elektronické služby tuzemským občanům aregistrovala se jako identifikovaná pro zvláštní režim na FÚ pro Jihomoravský kraj. Současně poskytuje americká firma poradenské služby firmám vtuzemsku. Registrace za identifikovanou osobu pro použití ve zvláštním režimu nemá vliv na poskytování poradenských služeb, ukterých má povinnost podle §108 odst.1 přiznat daň příjemce služby, aniž by se poskytovatel musel registrovat kdani jako plátce daně vtuzemsku.

Příklad

Slovenská firma registrovaná kdani na Slovensku nakoupila vtuzemsku zboží anásledně jej prodá další tuzemské firmě vtuzemsku, která je osobou povinnou kdani, ale není plátcem daně. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci slovenské firmy, ale její prodej smístem plnění vtuzemsku je dodání zboží, které znamená, že se slovenská firma stala plátcem dnem prodeje.

Příklad

Slovenská firma registrovaná kdani na Slovensku nakoupila vtuzemsku zboží anásledně jej dodá vtuzemsku další tuzemské firmě, plátci daně. Slovenská firma se nemusí registrovat jako plátce, protože povinnost přiznat daň ukládá § 108 odst. 1 písm. d) pořizovateli, plátci daně.

Příklad

Slovenská firma registrovaná kdani na Slovensku nakoupila vtuzemsku zboží anásledně jej dodá vtuzemsku německé firmě, registrované kdani vNěmecku. Slovenská firma dodává zboží smístem plnění vtuzemsku osobě, která není plátcem ajako dodavatel se musí registrovat jako plátce auplatní vůči německé firmě daň.

Příklad

Slovenská firma registrovaná kdani na Slovensku nakoupila vtuzemsku náhradní díl anásledně jej použije pro montáž vtuzemsku další tuzemské firmě. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci slovenské firmy ajejí následná montáž je poskytnutou službou smístem plnění vtuzemsku podle §9 odst.1. Slovenská firma se nestane plátcem anemusí se registrovat vtuzemsku kdani.

Příklad

Slovenská firma neregistrovaná kdani na Slovensku poskytne smístem plnění vtuzemsku stavební práce tuzemskému občanovi. Stavení práce jsou poskytnutou službou smístem plnění vtuzemsku podle §10 aprotože slovenská firma je osobou povinnou kdani, zatímco příjemce služby je osobou nepovinnou kdani, stává se slovenská firma plátcem daně amusí uplatnit za své služby tuzemskou daň.

Příklad

Ukrajinská firma poskytne smístem plnění vtuzemsku stavební práce tuzemskému občanovi. Stavení práce jsou poskytnutou službou smístem plnění vtuzemsku podle §10 aprotože ukrajinská firma je osobou povinnou kdani, zatímco příjemce služby je osobou nepovinnou kdani, stává se ukrajinská firma plátcem daně amusí uplatnit za své služby tuzemskou daň.

Vodst.3 se stává plátcem osoba, která nemá vtuzemsku sídlo auskuteční dodání zboží ztuzemska do jiného členského státu osobě, která je jako pořizovatel osobou registrovanou kdani vjiném členském státě nebo neregistrovanou, ale povinnou kdaní, kdy překročením limitu stanoveného členským státem pořizovatele se stává pro pořizovatele takové pořízení zboží předmětem daně ve státě pořizovatele. Jedná se tedy oplnění, které je osvobozeno od daně spřenesením daňové povinnosti jako dodání zboží podle §64. Systém reverse charge může uplatnit pouze plátce, aproto se tímto plněním stává dodavatel povinně plátcem. Poté uplatní systém revers charge podle §64.

Ztéto registrace je vyjmuta osoba osvobozená podle §4 odst.1 písm. n), která tak může dodat zboží ztuzemska do jiného členského státu stejně jako tuzemská osoba povinná kdani, která je neplátcem.

Plátcem se tak stávají pouze osoby, které dodají zboží ztuzemska do jiného členského státu ajsou registrované kdani vjiném členském státě nebo zahraniční osoby povinné kdani. Tyto osoby se vpřípadě uskutečněného plnění podle §64 stávají plátci dnem dodání zboží do jiného členského státu.

Příklad

Osoba registrovaná kdani na Slovensku ase sídlem na Slovensku nakoupí vtuzemsku zboží anásledně je dodá ztuzemska do Rakouska osobě registrované kdani vRakousku. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci slovenské osoby, ale její dodání do Rakouska je důvodem pro registraci, protože dnem dodání se stává plátcem daně. Na výstupu uplatní systém reverse charge. Slovenská osoba není osvobozenou osobou.

Příklad

Osoba povinná kdani se sídlem na Ukrajině nakoupí vtuzemsku zboží anásledně je dodá ztuzemska do Rakouska osobě registrované kdani vRakousku. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci ukrajinské osoby, ale její dodání do Rakouska je důvodem pro registraci, protože dnem dodání se stává plátcem daně. Na výstupu uplatní systém reverse charge. Ukrajinská osoba není osvobozenou osobou.

Příklad

Osoba povinná kdani se sídlem na Slovensku, neregistrovaná kdani, nakoupí vtuzemsku zboží anásledně je dodá ztuzemska do Rakouska osobě registrované kdani vRakousku. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci slovenské osoby ajejí dodání do Rakouska rovněž není důvodem pro registraci vtuzemsku, protože slovenská osoba je osobou osvobozenou adodání zboží do jiného členského státu ztéto osoby nečiní plátce. Na výstupu slovenská osoba daň neuplatní anemůže uplatnit ani systém reverse charge. Její plnění je totožné stím, kdy by zboží ztuzemska do Rakouska bylo dodáno tuzemskou osobou povinnou kdani, ale neplátcem.

Příklad

Osoba registrovaná kdani na Slovensku ase sídlem na Slovensku aukrajinská osoba povinná kdani nakoupí vtuzemsku zboží anásledně je budou vyvážet do Ruska. Vývoz zboží není dodáním do jiného členského státu. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci slovenské aukrajinské osoby ajejich vývoz není důvodem, pro který by se staly plátci daně. Slovenská aukrajinská osoba vyvezou zboží do Ruska stejně jako by vyvážela tuzemská osoba povinná kdani. Vývoz je osvobozen od daně. Slovenská osoba aukrajinská osoba, jako zahraniční osoba, mohou požádat vtuzemsku ovrácení daně uplatněné plátcem při dodání zboží, podle §§82a, 82b a§83.

Příklad

Německá firma registrovaná kdani vNěmecku dodá zboží ztuzemska na Slovensko slovenské osobě povinné kdani, ale neregistrované kdani. Cena dodaného zboží činí 15000EUR apodle slovenských daňových předpisů je překročení limitu při pořízení zboží zjiného členského státu ve výši 14000EUR důvodem pro registraci pořizovatele, protože zboží se stává předmětem daně. Německý dodavatel se musí registrovat vtuzemsku jako plátce daně.

§6d

Osoba povinná kdani, která je členem skupiny akterá uskuteční zdanitelné plnění dodání zboží nebo poskytnutí služby smístem plnění vtuzemsku svou částí umístěnou mimo tuzemsko, svýjimkou plnění, ukterých je povinna přiznat daň osoba, které jsou tato plnění poskytována, je plátcem ode dne uskutečnění tohoto plnění.

Komentář k§ 6d

Novela 2017 opravila chybu vzákoně adoplnila, obdobně jako je uvedeno v§ 6c, že osoba povinná kdani, která je členem skupiny akterá uskuteční zdanitelné plnění dodání zboží nebo poskytnutí služby smístem plnění vtuzemsku svou částí umístěnou mimo tuzemsko, se nestává plátcem, jestliže povinnost přiznat daň zpředmětného plnění má osoba, které jsou tato plnění poskytována, tj. příjemce tohoto plnění.

§6e

(1) Dědic, který majetek nabyl po zemřelém plátci akterý pokračuje vuskutečňování ekonomických činností, je plátcem ode dne přechodu daňové povinnosti zůstavitele.

(2) Pokračováním vuskutečňování ekonomických činností se pro účely tohoto zákona rozumí pokračování vpodnikání na základě živnostenského nebo jiného oprávnění nebo pokračování vjiných ekonomických činnostech.

Komentář k§6e

Vpřípadě úmrtí plátce je nadále možná registrace právního nástupce obdobně jako při přeměně společnosti. Pokud osoba oprávněná podle živnostenského zákona pokračuje po zemřelém vjeho živnosti, neplatí povinnost provést dodanění. Dochází vlastně kpřeregistraci na osobu oprávněnou, pokud je již plátcem daně. Pokud plátcem daně není achce využít této možnosti, musí předložit přihlášku kregistraci astává se plátcem ode dne následujícího po úmrtí plátce, aby byla zachována kontinuita dosavadního režimu daně. Tento postup se uplatní vpřípadě, že vživnosti pokračuje jak správce dědictví nebo sám dědic.

Vsouvislosti se změnami vregistraci došlo vnovele klegislativně technické změně. Uskutečňování ekonomické činnosti je širší pojem než „podnikání“ aikdyž toto ustanovení nezahrnuje správce dědictví, dá se říci, že správce dědictví nepodniká svým jménem, ale svým jménem vybírá daň. Nastupuje zde aplikace §239 odst.3 daňového řádu.

§6f

(1) Osoba povinná kdani se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která uskutečňuje nebo bude uskutečňovat plnění snárokem na odpočet daně, je plátcem ode dne následujícího po dni oznámení rozhodnutí, kterým je tato osoba registrována.

(2) Osoba povinná kdani, která nemá sídlo ani provozovnu vtuzemsku akterá bude uskutečňovat plnění snárokem na odpočet daně smístem plnění vtuzemsku, je plátcem ode dne následujícího po dni oznámení rozhodnutí, kterým je tato osoba registrována.

Komentář k§6f

Plátcem se stává osoba povinná kdani se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, která dobrovolně podá přihlášku kregistraci, ato dnem účinnosti registrace uvedeným na rozhodnutí oregistraci. Tato osoba se může zaregistrovat vpřípadě, že její obrat nedosahuje obratu pro povinnou registraci amůže předložit přihlášku kregistraci kdykoliv. Nerezidenti, kteří budou uskutečňovat vtuzemsku plnění snárokem na odpočet daně, jsou oprávněni podat přihlášku kregistraci nejpozději ke dni prvního uskutečnění tohoto plnění

Zákon zpřesňuje vodstavci 1, že se týká tato úprava jak osoby povinné kdani se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která překročila obrat podle §6 odst.l, ale která uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně, ale do budoucna se chystá, že bude uskutečňovat plnění snárokem na odpočet daně, tak osoby povinné kdani, která se rozhodne uplatňovat daň unájmu pozemků, staveb, bytů anebytových prostor podle §56a.

Obě tyto osoby se stávají plátcem dnem oznámení rozhodnutí, kterým tuto osobu správce daně zaregistruje. Oznámení rozhodnutí je nutno chápat vduchu §101 odst.4 ve spojení vodst.5 daňového řádu jako okamžik, kdy se příjemce rozhodnutí sním seznámí. Typicky jde odoručení tohoto rozhodnutí osobě povinné kdani.

Tento systém dále předpokládá, že osoba povinná kdani, která se bude chtít dobrovolně registrovat, si již nebude moct určit, od kterého dne chce být plátcem. Není dán důvod pro proluku delší, než je doba, kterou má správce daně pro rozhodnutí oregistraci (30 dnů) apro dobu doručení (maximálně 10 dnů). Budoucí plátce by neměl mít problém stím, aby přihlášku kregistraci podal až vdobě, kdy se plátcem chce skutečně stát. Ani vtomto systému není vyloučeno, aby se plátcem stal prakticky okamžitě, neboť není nic jednoduššího, než podat přihlášku na podatelně správce daně, který, pokud nebude mít nějaké pochybnosti, obratem vydá rozhodnutí oregistraci. Tím je celý proces završen.

Identifikované osoby

§6g

Osoba povinná kdani, která není plátcem, nebo právnická osoba nepovinná kdani jsou identifikovanými osobami, pokud vtuzemsku pořizují zboží zjiného členského státu, které je předmětem daně, kromě zboží pořízeného prostřední osobou vrámci zjednodušeného postupu při dodání zboží uvnitř území Evropské unie formou třístranného obchodu, ode dne prvního pořízení tohoto zboží.

Komentář k§6g

Vtomto ustanovení se identifikovanou osobou stává právnická osoba nepovinná kdani ataké osoba povinná kdani, tedy právnická ifyzická, které nejsou plátcem, jestliže pořizují vtuzemsku zboží zjiného členského státu, které je předmětem daně. Jedná se tedy ozboží, jehož celková hodnota bez daně překročila vpříslušném abezprostředně předcházejícím kalendářním roce limit 326 000 Kč. Pořízené zboží zjiného členského státu do tohoto limitu není předmětem daně. Do tohoto limitu se nezapočítává zboží, které podléhá spotřební dani nebo pořízení nového dopravního prostředku. Utohoto zboží vždy vzniká povinnost přiznat daň při pořízení, ato bez stanoveného limitu. Dále se identifikace netýká prostřední osoby vtřístranném obchodě, jestliže je posledním pořizovatelem tuzemská osoba povinná kdani se sídlem vtuzemsku. Naopak, pokud je taková osoba vtřístranném obchodě posledním pořizovatelem anení plátcem, stává se identifikovanou osobou ke dni prvního pořízení.

Povinnost identifikovat se apřiznat daň podle tohoto ustanovení vzniká osobám povinným kdani, které mohou být sídlem vtuzemsku, vjiných členských státech nebo ve třetích zemí, pokud nejsou vdobě pořízení plátci daně.

Právní úprava spočívá vtom, že pořizovatel se povinně stává identifikovanou osobou, takže mu při pořízení podle §108 vzniká povinnost přiznat daň, avšak nárok na uplatnění odpočtu daně je podle §72 anásl. přiznán pouze plátci daně. Identifikovaná osoba tak má pouze povinnost přiznat daň, ale na rozdíl od plátce daně nemůže uplatnit nárok na odpočet daně.

Výhodou však je, že po splnění povinnosti přiznat daň při pořízení zboží identifikovanou osobu je tato osoba nadále neplátcem daně. Pořizovatel se však může dobrovolně registrovat kdani jako plátce daně podle §94a, pokud bude uskutečňovat nebo uskutečňuje plnění snárokem na odpočet daně a„přeskočí“ tak povinnou registraci identifikované osoby. Dobrovolná registrace by však měla nastat před pořízením zboží, protože podle §6f se pořizovatel stává plátcem až ode dne následujícího po dni oznámení rozhodnutí správcem daně, že je osoba registrována kdani. Samozřejmě je možné se registrovat dobrovolně jako identifikovaná osoba podle §97a, což umožní už uprvního pořízení zboží zjiného členského státu dodavateli, aby uplatnil systém reverse charge aneuplatnil tak daň svého členského státu. Dobrovolná registrace za osobu identifikovanou je podle §97a možná pouze vpřípadech uvedených vtomto ustanovení. Vjiných případech ji zákonná úprava neumožňuje.

Příklad

Tuzemská firma, neplátce, pořídí ze Slovenska zboží od slovenské osoby registrované kdani vceně 350 000 Kč. Pořizovatel se stává povinně identifikovanou osobou ke dni pořízení aje povinen přiznat daň. Pořizovateli nevzniká nárok na odpočet daně.

Příklad

Německá firma registrovaná kdani vNěmecku, neplátce, pořídí ze Slovenska zboží do tuzemska od slovenské osoby registrované kdani vceně 350 000 Kč. Pořizovatel se stává povinně identifikovanou osobou ke dni pořízení aje povinen přiznat daň. Pořizovateli nevzniká nárok na odpočet daně. Má však, jako osoba registrovaná kdani vjiném členském státě, nárok na vrácení daně podle §82a, 82b.

Příklad

Ukrajinská firma, neplátce, pořídí ze Slovenska zboží do tuzemska od slovenské osoby registrované kdani vceně 350 000 Kč. Pořizovatel se stává povinně identifikovanou osobou ke dni pořízení aje povinen přiznat daň. Pořizovateli nevzniká nárok na odpočet daně, protože je ukrajinská firma zahraniční osobou povinnou kdani, může požádat ovrácení daně podle §83.

§6h

Osoba povinná kdani se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která není plátcem, je identifikovanou osobou ode dne přijetí zdanitelného plnění smístem plnění vtuzemsku od osoby neusazené vtuzemsku, pokud se jedná o

a) poskytnutí služby,

b) dodání zboží sinstalací nebo montáží, nebo

c) dodání zboží soustavami nebo sítěmi.

Komentář k§6h

Identifikovanou osobou se stává tuzemská osoba povinná kdani, která má vtuzemsku sídlo nebo provozovnu, není plátcem daně aje jí poskytnuta služba smístem plnění vtuzemsku osobou neusazenou vtuzemsku. Jedná se tedy oosoby se sídlem vjiném členském státě registrované kdani nebo neregistrované kdani, ale povinné kdani nebo zahraniční osoby povinné kdani.

Povinnost identifikace vzniká příjemci služby uvšech poskytnutých služeb, ukterých je místo plnění stanoveno vtuzemsku, udodání zboží sinstalací nebo smontáží smístem plnění vtuzemsku adodání zboží soustavami nebo sítěmi smístem plnění vtuzemsku. Povinnost identifikovat se kdani anásledně přiznat daň, vzniká tuzemské osobě povinné kdani, neplátci, bez ohledu na to, zda je poskytovatel služby registrován kdani vjiném členském státě či nikoliv, protože osoba neusazená vtuzemsku podle §4 odst.1 písm. m) představuje osobu povinnou kdani, která nemá vtuzemsku sídlo ani provozovnu atudíž se jedná oosobu registrovanou vjiném členském státě, neregistrovanou vjiném členském státě azahraniční osobu, pro něž je společné, že jsou osobami povinnými kdani.

Příjemce služby je povinen, jako identifikovaná osoba, přiznat vtuzemsku daň podle §108, ale nemá nárok na odpočet daně, protože identifikovaná osoba není plátcem. Ivtěchto případech je možné „přeskočit“ povinnou registraci identifikované osoby adobrovolně se registrovat jako plátce daně, jak je uvedeno vkomentáři k§6g.

Po splnění daňové povinnosti vtuzemsku je osoba identifikovaná pro další uskutečněná plnění opět neplátcem daně.

Příklad

Slovenská firma registrovaná kdani na Slovensku poskytne konzultační služby kDPH tuzemskému daňovému poradci, neplátci daně. Místem plnění je podle §9 odst.1 sídlo příjemce služby vtuzemsku adaňový poradce se ke dni uskutečnění plnění stává identifikovanou osobou. Přizná daň anemá nárok na odpočet daně.

Příklad

Slovenská firma neregistrovaná kdani na Slovensku poskytne konzultační služby kDPH tuzemskému daňovému poradci, neplátci daně. Místem plnění je podle §9 odst.1 sídlo příjemce služby vtuzemsku adaňový poradce se ke dni uskutečnění plnění stává identifikovanou osobou. Přizná daň anemá nárok na odpočet daně.

Příklad

Norská firma poskytne konzultační služby kDPH tuzemskému daňovému poradci, neplátci daně. Místem plnění je podle §9 odst.1 sídlo příjemce služby vtuzemsku adaňový poradce se ke dni uskutečnění plnění stává identifikovanou osobou. Přizná daň anemá nárok na odpočet daně.

Obdobný postup bude uplatňovat příjemce služby, neplátce, jestliže budou poskytnuty služby smístem plnění vtuzemsku osobou neusazenou vtuzemsku, kdy místo plnění bude určeno podle §10–10d, §7 odst.3 nebo §7a odst.1 nebo 3.

Příklad

Slovenský zedník, neregistrovaný kdani, poskytne zednické práce na budově vtuzemsku, kterou má vmajetku tuzemská firma, neplátce daně. Místem plnění uposkytnuté služby je podle §10 tuzemsko aprotože službu poskytla osoba neusazená vtuzemsku, stává se tuzemská firma identifikovanou osobou apřizná vtuzemsku daň, bez nároku na odpočet daně.

Příklad

Slovenská firma, registrovaná kdani na Slovensku, dodá do tuzemska stroj azavázala se, že zajistí instalaci. Příjemcem služby je tuzemská firma, neplátce daně. Místem plnění uposkytnuté služby je podle §7 odst.3 tuzemsko aprotože službu poskytla osoba neusazená vtuzemsku, stává se tuzemská firma identifikovanou osobou apřizná vtuzemsku daň, bez nároku na odpočet daně.

§6i

Osoba povinná kdani se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která není plátcem, je identifikovanou osobou ode dne poskytnutí služby smístem plnění vjiném členském státě podle §9 odst. 1, svýjimkou poskytnutí služby, které je vjiném členském státě osvobozeno od daně.

Komentář k§6i

Identifikovanou osobou se stane osoba povinná kdani se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která není plátcem, jestliže poskytne službu smístem plnění podle §9 odst.1, smístem plnění vjiném členském státě osobě povinné kdani, pokud taková služba není vjiném členském státě osvobozena od daně.

Současná právní úprava je pro poskytovatele služby velice výhodná, protože identifikace umožňuje pouze přenést povinnost přiznat daň na osobu povinnou kdani do jiného členského státu, pro kterou je služba poskytnuta, ale pro další plnění zůstává neplátcem daně. Na rozdíl od §6g a6h, uposkytnuté služby se nejedná onárok na odpočet, ale pouze ouvedení plnění do daňového přiznání, takže registrace kidentifikaci nemá pro osobu povinnou kdani žádný negativní vliv.

Proti právní úpravě §6h, kdy identifikace osoby povinné kdani je povinná uvšech poskytnutých služeb smístem vtuzemsku, bez ohledu podle jakých ustanovení je místo plnění vtuzemsku stanoveno, je identifikace uposkytnuté služby povinná pouze uslužby, kdy je místo plnění stanoveno vjiném členském státě podle §9 odst.1. Uslužeb, kde je místo plnění stanoveno podle jiných ustanovení, nevzniká osobě povinné kdani, která služby poskytuje, registrace identifikované osoby.

Příklad

Tuzemský podnikatel přeložil do češtiny zmaďarštiny román afakturuje maďarskému vydavateli, registrovanému kdani vMaďarsku, honorář. Místem plnění je podle §9 odst.1 sídlo vydavatele vMaďarsku. Překladatel se stává identifikovanou osobou, uplatní systém reverse charge apřenese povinnost přiznat daň na maďarského příjemce služby. Službu uvede do daňového přiznání ado Souhrnného hlášení.

Příklad

Tuzemský podnikatel přeložil do češtiny zruštiny román afakturuje ruskému vydavateli honorář. Místem plnění je podle §9 odst.1 sídlo vydavatele vRusku. Překladatel se nestává identifikovanou osobou, protože místem plnění není členský stát, ale třetí země afakturuje bez daně jako neplátce.

Příklad

Tuzemský zedník, neplátce daně, opravil na Slovensku budovu slovenské firmě registrované kdani na Slovensku. Místem plnění je podle §10 Slovensko, aprotože utéto služby nebylo stanoveno místo plnění podle §9 odst.1, nestává se zedník, osoba povinná kdani, identifikovanou osobou aposkytne službu jako neplátce daně.

§6j

Osoba povinná kdani, která není plátcem, se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která bude poskytovat vybrané služby vrámci zvláštního režimu jednoho správního místa, je identifikovanou osobou ode dne následujícího po dni oznámení rozhodnutí, kterým je tato osoba registrována.

Komentář k§ 6j

Zavedením zvláštního režimu jednoho správního místa pro poskytování vybraných služeb podle §110–110ze, byl instalován do zákona § 6j, který tuzemským osobám povinným kdani umožňuje dobrovolnou registraci identifikované osoby pro použití vtomto režimu aosoba povinná kdani je registrována pro použití ve zvláštním režimu dnem, který následuje po dni, ve kterém bylo osobě povinné kdani doručeno rozhodnutí správce daně oregistraci.

§6k

Osoba povinná kdani, která není plátcem, nebo právnická osoba nepovinná kdani, které budou vtuzemsku pořizovat zboží zjiného členského státu podle §2b, jsou identifikovanými osobami ode dne následujícího po dni oznámení rozhodnutí, kterým jsou tyto osoby registrovány.

Komentář k§ 6k

Právní úprava tohoto ustanovení navazuje na §2b, který umožňuje osobě, která pořizuje zboží zjiného členského státu do tuzemska atoto pořízení není předmětem daně podle §2a odst.2, zejména proto, že nebyl překročen limit 326000Kč, dobrovolně se rozhodnout, že bude takové pořízení zboží považovat za předmět daně. Toto rozhodnutí znamená pro pořizovatele povinnou registraci za osobu identifikovanou. Protože se ze strany pořizovatele jedná odobrovolné rozhodnutí, je iregistrace za osobu identifikovanou možné uskutečnit před vlastním plněním apřidělené DIČ kidentifikaci sdělit dodavateli do jiného členského státu, který tak uplatní ve svém členském státě systém reverse charge apořizovatel pořídí zboží bez daně členského státu dodavatele. Samozřejmě, že pořizovatel, jako osoba identifikovaná má povinnost přiznat vtuzemsku daň, bez nároku na odpočet daně, protože není plátcem daně. Při takové registraci je pořizovatel registrován kdani za osobu identifikovanou dnem, který následuje po dni oznámení správcem daně oregistraci.

Příklad

Tuzemská firma, neplátce daně bude pořizovat zboží vhodnotě 300000Kč ze Slovenska od firmy registrované kdani na Slovensku. Pořizovateli nevznikla povinnost registrace za osobu identifikovanou podle §6g, ale podle §2b požádá správce daně odobrovolnou registraci za identifikovanou osobu aobdrží přidělené identifikační daňové číslo. Protože registrace je vtomto případě dobrovolná, může nastat před uskutečněným plněním. Přidělené DIČ sdělí dodavateli na Slovensko adodavatel vystaví daňový doklad bez uplatněné slovenské daně. Protože pořizovatel není plátcem, ale identifikovanou osobou, vzniká mu povinnost přiznat daň vtuzemsku, ale nemá nárok na odpočet daně.

§6l

Osoba povinná kdani se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která není plátcem, je identifikovanou osobou ode dne následujícího po dni oznámení rozhodnutí, kterým je tato osoba registrována, pokud

a) od osoby neusazené vtuzemsku bude přijímat zdanitelné plnění smístem plnění vtuzemsku, pokud se jedná o

1. poskytnutí služby,

2. dodání zboží sinstalací nebo montáží, nebo

3. dodání zboží soustavami nebo sítěmi, nebo

b) bude poskytovat službu smístem plnění vjiném členském státě podle §9 odst. 1, svýjimkou poskytnutí služby, které je vjiném členském státě osvobozeno od daně.

Komentář k§ 6l

Podle §6l lze podat osobou povinnou kdani se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která není plátcem, žádost odobrovolnou registraci za identifikovanou osobu vpřípadě přijatých služeb smístem vtuzemsku, poskytnutých osobou neusazenou vtuzemsku podle §4 odst.1 písm. m), ato před dnem zdanitelného plnění, tedy před dnem poskytnuté, resp. přijaté služby. Identifikovanou osobu se stává osoba povinná kdani dnem, který následuje po dni oznámení správcem daně oregistraci. Na rozdíl od §6k, nemá toto ustanovení praktický význam, protože na rozdíl od pořízení zboží, upřijatých služeb vzniká příjemci vtuzemsku povinná registrace za osobu identifikovanou podle §6h, takže dobrovolná registrace před přijatou službou vpodstatě nic neřeší. Pro uplatnění systému reverse charge stačí poskytovateli služby skutečnost, že příjemce služby je osobou povinnou kdani atudíž nemusí být osobou registrovanou. Povinnost registrace vzniká příjemci služby ke dni, ve kterém vznikla povinnost přiznat daň podle §6h.

Stejně je tomu uposkytnutých služeb osobou povinnou kdani se sídlem vtuzemsku, která poskytuje služby podle §9 odst.1 smístem plnění vjiném členském státě. Vedle této dobrovolné registrace před poskytnutými službami, stanoví §6i povinnou registraci za identifikovanou osobu ke dni uskutečněného plnění, takže registrace před poskytnutím služby nemá praktický význam. Dobrovolná registrace za identifikovanou osobu znamená registraci dnem, který následuje pod ni, kdy správce daně oznámí registraci poskytovateli služeb.

Díl 2

Místo plnění

Oddíl 1

Stanovení místa plnění při dodání zboží

§7

Místo plnění při dodání zboží

(1) Místem plnění při dodání zboží, pokud je dodání zboží uskutečněno bez odeslání nebo přepravy, je místo, kde se zboží nachází vdobě, kdy se dodání uskutečňuje.

(2) Místem plnění při dodání zboží, pokud je zboží odesláno nebo přepraveno osobou, která uskutečňuje dodání zboží, nebo osobou, pro kterou se uskutečňuje dodání zboží, nebo zmocněnou třetí osobou, je místo, kde se zboží nachází vdobě, kdy odeslání nebo přeprava zboží začíná. Pokud však odeslání nebo přeprava zboží začíná ve třetí zemi, za místo plnění při dovozu zboží anásledného dodání zboží osobou, která dovoz zboží uskutečnila, se považuje členský stát, ve kterém vznikla povinnost přiznat nebo zaplatit daň při dovozu zboží.

(3) Při dodání zboží sinstalací nebo montáží se za místo plnění považuje místo, kde je zboží instalováno nebo smontováno.

(4) Pokud však zboží je dodáno na palubě lodě, letadla nebo vlaku během přepravy osob uskutečněné na území Evropské unie, za místo plnění se považuje místo zahájení přepravy osob. Zpáteční přeprava se považuje za samostatnou přepravu.

(5) Pro účely odstavce 4 se rozumí

a) místem zahájení přepravy osob první místo, kde mohly nastoupit osoby na území Evropské unie,

b) místem ukončení přepravy osob poslední místo, kde mohly vystoupit osoby na území Evropské unie,

c) přepravou osob uskutečněnou na území Evropské unie část přepravy uskutečněná bez zastávky ve třetí zemi mezi místem zahájení aukončení přepravy osob.

(6) Místem plnění při dodání nemovité věci je místo, kde se nemovitá věc nachází; vpřípadě práva stavby je tímto místem místo, kde se nachází pozemek zatížený právem stavby.

Komentář k§7

Vodstavci 1 se právní úprava týká případů stanovení místa plnění, kdy při dodání zboží nedochází kzajištění přepravy ani prodávajícím, kupujícím, ani třetí osobou. Jedná se tedy opřípady, kdy prodávající nemá žádné důkazní prostředky opřepravě zboží, kterou si zajišťuje kupující. Prodávající tyto důkazní prostředky ani nezjišťuje. Pro prodávajícího se tak takové dodání zboží stává dodáním zboží bez přepravy aodeslání. Typickým dodáním bez přepravy aodeslání je prodej zboží vmaloobchodě, kdy prodávající automaticky považuje prodej zboží iplátci daně za dodání bez přepravy aodeslání. Právní úprava tohoto stanovení nerozlišuje kupujícího na plátce, osobu, která není plátcem daně, osobu registrovanou kdani vjiném členském státě nebo osobu ztřetí země. Zuvedeného vyplývá, že místem plnění, je-li dodávajícím plátce daně vtuzemsku, je místo, kde je zboží dodáváno, tedy tuzemsko. Plátce je tak povinen uplatnit daň na výstupu vůči všem osobám, kterým zboží dodává.

Příklad

Zboží je prodáváno supermarketem Makro akupujícím je rakouský podnikatel. Kupující vyžaduje po prodávajícím daňový doklad asdělí mu svoje DIČ, zkterého je zřejmé, že je registrován kDPH vRakousku. Prodávajícím je však uplatněna daň na výstupu, protože posoudí dodání zboží, ukterého nezajišťuje přepravu anemá žádné důkazní prostředky, kterými by přepravu správci doložil, jako dodání zboží bez přepravy. Uplatní tedy na výstupu daň ivůči osobě registrované kdani vjiném členském státě, protože registrace kdani vjiném členském státě nestačí pro uplatnění systému reverse charge atím kosvobození při dodání zboží.

Vodstavci 2 je stanoveno místo plnění při dodání zboží, které je spojeno spřepravou nebo odesláním. Vtěchto případech může přepravu zboží zajišťovat prodávající, kupující nebo zmocněná třetí osoba, kterou může uskutečněním přepravního výkonu pověřit, resp. zmocnit jak kupující, tak prodávající. Vpraxi to bývá obvykle spediční firma nebo přímo dopravce.

Příklad

Příklad

Příklad

Příklad

Následné dodání zboží zNěmecka do Rakouska je plněním, kdy osoba AsDIČ DE uplatní reverse charge podle německé právní úpravy apodle místa plnění podléhá zboží dani vRakousku adaň přizná rakouský pořizovatel zboží.

§7a

Table of Contents

Úvodem

Zákon č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty,