Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Oldřiška Ciprová

Ema a jednorožec
Tajemství krystalu

Ilustrace Lenka Němcová

Vydala Grada Publishing, a.s., pod značkou Bambook
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401, fax:+420 234 264 400
jako svou 6357. publikaci

Odpovědná redaktorka Magdaléna Jimelová
Návrh obálky Šimon Jimel
Grafická úprava a sazba Šimon Jimel
První vydání, Praha 2016
Vytiskly tiskárna FINIDR s.r.o., Český Těšín

© Grada Publishing, a.s., 2016

ISBN 978-80-271-9418-6 (ePub)
ISBN 978-80-271-9417-9 (pdf)
ISBN 978-80-271-0238-9 (print)

PRVNÍ KAPITOLA

„Jak ses měla, Emi?“ zeptala se Barča Emy zvědavě, když se vpondělí ráno potkaly před školou. Barča byla Emina nejlepší kamarádka. Celý týden se neviděly, protože byly jarní prázdniny. Ema je trávila ubabičky na statku.

„Tomu neuvěříš, Barčo,“ vykládala Ema sočima navrch hlavy arozhazovala přitom rukama.

„Popravdě jsem od toho tvýho telefonátu napnutá jako struna.“ Barča narážela na to, jak jí Ema jednoho rána oprázdninách vzbudila telefonem apotřebovala nutně vědět všechno oexistenci Říše snů.

„Budeš mrkat,“ pravila Ema záhadně azahihňala se. Obě dívky už byly skoro všatně aEma ztišila hlas, aby ji ostatní spolužáci neslyšeli. „Zachránila jsem jednorožce!“

„Cože? Toho, jak se ti oněm zdálo? Ve snu jsi ho zachránila?“ Barča vykulila oči azůstala stát jako přibitá. Před prázdninami Emu pronásledovaly sny ojednorožci aBarča, která byla odborníkem na výklad snů, Emě zjišťovala, co asi může znamenat, že se jí ten jednorožec pořád do snů vrací.

„Ne ve snu. Opravdově,“ pleskla se Ema do čela, jako by bylo normální, potkat živého jednorožce. „Objevil se ubabičky na statku. Aje to holka!“

„Ababička ho tam pořád má? Můžu ho vidět? Prosím!“ zaškemrala Barča.

„Jmenuje se Keira. Avidět už ji nemůžeš, protože se vrátila zpátky do Říše snů. Čarodějka Aislin si ji odvedla.“

„Ach jo, proč se takové věci nikdy nepřihodí mně?“ posteskla si Barunka.

„To nevím,“ zamyslela se Ema. „Aislin mi řekla, že jsem Vyvolená.“

„Jako kčemu? Ktomu, že umíš fantazírovat víc než ostatní?“

„Ty mi nevěříš?“ zarazila se Ema, kterou ani ve snu nenapadlo, že by její historka zněla nevěrohodně.

„Emi, já ti věřím, vždyť ty nikdy nelžeš. Jenom si myslím, že se ti možná motá sen askutečnost. Přece by toho jednorožce musel někdo vidět. Abyly by toho plný noviny ainternet! Někdo by ho natočil adal ho na youtube,“ vysvětlovala Barča.

„Ale ona nevypadala jako jednorožec,“ zamračila se Ema. „Měla podobu bílé klisny. Keira se dala poznat jenom mně. Jenom já jsem viděla její roh akřídla. Pro ostatní byla jenom normální kůň.“

Začalo zvonit aobě se rychle rozběhly do třídy.