Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Walter Schneir

Manželé, kteří ukradli atomovou bombu
Pravda o případu Julia a Ethel Rosenbergových

Vydala Grada Publishing, a. s., pod značkou Cosmopolis v Praze roku 2016 jako svou 6330. publikaci
U Průhonu 22, Praha 7

Z anglického originálu Final Verdict: What Really Happened in the Rosenberg Case, vydaného nakladatelstvím Melville House v roce 2010, přeložil Martin Vondrášek
Odpovědná redaktorka Dana Řezníčková
Obálka, grafická úprava a sazba Roman Křivánek, Art007
Formát ePub Milan Vilímek Jihlavský

Tisk FINIDR

Copyright © 2010 MIRIAM SCHNEIR
© Grada Publishing, a. s., 2016

ISBN 978-80-271-9377-6 (ePub)
ISBN 978-80-271-9376-9 (pdf)
ISBN 978-80-271-0298-3 (print)

Časová linie: případ manželů Rosenbergových v historickém kontextu

Sovětská atomová špionáž ve 40. letech

Kontext

srpen 1941 Sověti v Anglii zverbovali Klause Fuchse

1941 nacistické Německo začalo uskutečňovat konečné řešení „židovské otázky“

konec r. 1941 sovětský agent v New Yorku získal pro spolupráci Julia Rosenberga

22. červen 1941 Hitler napadl SSSR

7. prosinec 1941 Japonci bombardují Pearl Harbor; USA vstupují do války

2. prosinec 1942, Chicago Enrico Fermi spustil první řízenou řetězovou reakci

1943–únor 1945 Klaus Fuchs předává v New Yorku a v Cambridge (stát Massachusetts) informace Harrymu Goldovi

2. únor 1943 německá armáda u Stalingradu kapituluje

únor 1944–únor 1945 Julius v New Yorku předává Sovětům informace od „Peršana“

1944 šéf NKVD Lavrentij Berija a fyzik Igor Kurčatov dostávají na starost projekt výroby sovětské atomové bomby

září 1944 Julius v New Yorku verbuje Ruth Greenglassovou

listopad 1944 Ruth získává v Albuquerque (stát Nové Mexiko) pro spolupráci Davida Greenglasse

listopad 1944, březen 1945 a duben nebo květen 1945 Theodore Hall předává v New Yorku a v Novém Mexiku informace Sovětům

leden 1945 David a Ruth předávají v New Yorku Juliovi informace o Los Alamos

leden 1945 David se v New Yorku setkává se sovětským agentem

únor 1945 Julia vyhodili od armádních spojařů; Sověti znovu navazují jeho kontakty

březen–květen 1945 „Peršan“ předává v New Yorku informace agentovi KGB Anatoliji Jakovlevovi

12. duben 1945 umírá prezident Franklin D. Roosevelt a úřadu se ujímá Harry S. Truman

8. květen 1945 Německo kapituluje

2. červen 1945 Fuchs předává Goldovi informace v Santa Fe

3. červen 1945 David a Ruth předávají Goldovi v Albuquerque informace a nákresy

16. červenec 1945 první atomová bomba odpálena v Alamogordu v Novém Mexiku

18. srpen 1945 Hall předává informace o atomové bombě Loně Cohenové v Albuquerque

6. srpen 1945 USA shazují atomovou bombu na Hirošimu

2. září 1945 Japonsko kapituluje; konec druhé světové války

5. září 1945 v kanadské Ottawě přeběhl sovětský kodér Igor Guzenko

19. září 1945 Fuchs předává v Santa Fe Goldovi informace o atomové bombě

21. září 1945 David se v New Yorku setkává s Jakovlevem; Jakovlev hlásí do Moskvy, že David předal Sovětům informace o atomové bombě a pouzdro detonátoru, avšak nespecifikoval místo a čas předání

podzim 1945 Moskva se rozhodla pozastavit výzvědnou činnost ve Spojených státech

listopad 1945 v New Yorku přeběhla kurýrka-špionka Elizabeth Bentleyová

21. prosinec 1945 Jakovlev organizuje setkání Ruth s Lonou Cohenovou

Zatčení a proces

Kontext

1947 Generální prokuratura sestavila seznam podvratných organizací

1947 Výbor pro neamerickou činnost zahajuje vyšetřování komunistů v Hollywoodu

duben 1949 v New Yorku začíná proces s vůdci Komunistické strany USA

29. srpen 1949 výbuch první atomové pumy v SSSR;

ve Spojených státech začíná výstavba protiatomových krytů

2. únor 1950 v Londýně zatčen Klaus Fuchs; doznává se

1950 americký Kongres schvaluje zákon o vnitřní bezpečnosti (Internal Security Act)

leden 1950 Alger Hiss uznán vinným

únor 1950 americký senátor Joseph McCarthy obviňuje ministerstvo zahraničí USA z toho, že skrývá komunisty

23. květen 1950 ve Filadelfii zatčen Harry Gold; doznává se

16. červen 1950 v New Yorku zatčen David Greenglass; doznává se

17. červen 1950 v New Yorku zatčen Julius Rosenberg

25. červen 1950 začíná korejská válka

11. srpen 1950 v New Yorku zatčena Ethel Rosenbergová

16.–18. srpen 1950 Morton Sobell unesen z Mexika, převezen přes hranice a zatčen

1. březen 1950 proces s Klausem Fuchsem; je shledán vinným a odsouzen na 14 let

7. prosinec 1950 závěrečné slyšení v procesu s Harrym Goldem; odsouzen na 30 let

1951 vznikla Národní komise pro zajištění spravedlnosti v případu Rosenbergových

6.–28. březen 1951 proces s Rosenbergovými, Sobellem a Davidem Greenglassem; soudí soudce Irving R. Kaufmann:

• Julius Rosenberg shledán vinným, odsouzen k trestu smrti

• Ethel Rosenbergová shledána vinnou, odsouzena k trestu smrti

• Morton Sobell shledán vinným, odsouzen na 30 let

• David Greenglass odsouzen na 15 let

1952 premiéra filmu I Was a Communist for the FBI (Byl jsem komunista pracující pro FBI); nominace na Oskara

1952 USA odpálily první vodíkovou bombu

1952 popraven spolu s deseti spoluobžalovanými Rudolf Slánský, odsouzený v politickém procesu v Československu

13. říjen 1952 Nejvyšší soud odmítl přezkoumat případ Rosenbergových

19. červen 1953 Nejvyšší soud anuloval odklad popravy nařízený na poslední chvíli soudcem Williamem O. Douglasem poměrem 6 hlasů ku 3

listopad 1952 Eisenhower zvolen prezidentem

5. březen 1953 zemřel Stalin

19. červen 1953 Rosenbergovi popraveni při západu slunce

17. července 1953 podepsáno příměří v Koreji

prosinec 1953 v SSSR popraven Berija

1954 Roy Cohn zasahuje v záležitosti armády; slyšení ohledně McCarthyho vztahu k armádě; senát odsuzuje McCarthyho

1954 Komise pro atomovou energii anuluje bezpečnostní oprávnění J. Roberta Oppenheimera,

Nikita Sergejevič Chruščov pronáší na sjezdu ruských komunistů projev, ve kterém kritizuje Stalina a „kult osobnosti“

1961 Lona a Morris Cohenovi usvědčeni v Anglii ze špionáže; odsouzeni na 20 let

Dějiny případu Rosenbergových od 60. let do současnosti

Kontext

1960 David Greenglass podmínečně propuštěn

listopad 1960 John F. Kennedy zvolen prezidentem

1963 USA a SSSR podepsaly dohodu o ukončení jaderných testů v atmosféře

listopad 1963 atentát na Kennedyho; do úřadu prezidenta nastupuje Lyndon Johnson

1965 vychází kniha Waltera a Miriam Schneirových Invitation to an Inquest

1964–1975 válka ve Vietnamu; vznikají protiválečná, lidskoprávní a feministická hnutí

1966 Morton Sobell se odvolává

1966 Harry Gold podmínečně propuštěn

1968 atentáty na Roberta Kennedyho a Martina Luthera Kinga

1968 policie zasahuje proti protestujícím na národním sjezdu Republikánské strany v Chicagu

listopad 1968 prezidentem zvolen Richard Nixon

1969 Morton Sobell podmínečně propuštěn

1973 vychází kniha Louise Nizera The Implosion Conspiracy

1974 kongres doplňuje Zákon o svobodném přístupu k informacím (Freedom of Information Act)

červenec a srpen 1974 vloupání do komplexu Watergate vedla k Nixonově rezignaci

1975 Michael a Robert (Rosenbergovi) Meeropolovi se dožadují uvolnění vládních spisů týkajících se případu

1975 Morton Sobell publikuje On Doing Time

1975 Meeropolovým vychází kniha We Are Your Sons: The Legacy of Ethel and Julius Rosenberg

listopad 1976 prezidentem zvolen Jimmy Carter

1983 nové vydání Invitation to an Inquest

1983 Ronald Radosh a Joyce Milton v knize The Rosenberg File prohlašují, že Julius byl vinen a Ethel byla jeho komplicem

1987 Michail Gorbačov v SSSR představuje reformy známé jako glasnosť a perestrojka

1989 komunistické režimy ve východní Evropě se hroutí

1991 rozpad Sovětského svazu

říjen 1992 Anatolij Jackov identifikován jako agent KGB s krycím jménem „Jakovlev“

1993 Schneirovým je vydána česká ministerská zpráva o Juliových přátelích Joelu Barrovi a Alfredu Sarantovi

1993–1996 Alexandr Vasiljev získává přístup k vybraným dokumentům KGB

1996 OSN přijímá smlouvu o zákazu jaderných testů

1995 zveřejnění kabelogramů KGB rozšifrovaných projektem „Venona“

1997 Josef Albright a Marcia Kunstel vyprávějí příběh Theodora Halla v knize Bombshell

1999 Vasiljev zveřejňuje přepisy a výtahy z kabelogramů KGB v knize The Haunted Wood, spoluautorem je Allen Weinstein

2001 David Greenglass odvolává svou výpověď proti Ethel v knize Sama Robertse The Brother

září 2001 útoky na mezinárodní obchodní centrum v New Yorku; prezident George W. Bush vyhlašuje „válku s terorismem“

2001–současnost tzv. Patriot Act (vlastenecký zákon) rozšiřuje dohled vlády USA nad občany

2001–současnost vojska USA v Afghánistánu

2002, 2005 oběžník ministerstva spravedlnosti USA povoluje mučení podezřelých z terorismu

2002–současnost osoby podezřelé z terorismu jsou bez soudu drženy ve vězení na Guantánamu

2003–současnost vojska USA v Iráku

2008 Sobell přiznává předání informací nesouvisejících s atomovým výzkumem

2009 zveřejněny Vasiljevovy zápisníky

2009 vychází kniha Špioni autorů Harveyho Klehra, Johna Earla Haynese a Alexandra Vasiljeva

PŘEDMLUVA: DLOUHÁ CESTA

Miriam Schneir

PADESÁT LET zasvětil můj manžel akolega Walter Schneir studiu případu manželů Rosenbergových. Odroku 1959, kdy jsme se společně pustili dopátrání, jež vyústilo vknihu Invitation to an Inquest (Pozvánka ksoudu), až dosvého náhlého skonu vdubnu 2009 v81 letech nikdy nepřestal být fascinován tímto procesem vširším smyslu. Zasvou spisovatelskou kariéru se Walter stal autorem mnoha článků aknih zabývajících se politikou, medicínou, přírodovědou, školstvím aprávem ataké psal beletrii apoezii – vždycky se však se zaujetím vracel kdramatickému příběhu atomových špionů. Vposledních letech svého života pracoval nasvých „politických memoárech“. Chtěl vnich napsat osvém životě, ale také opřípadu Rosenbergových, neboť sním byl nerozlučně spjatý. Kapitoly ztěchto nedokončených pamětí tvoří jádro této knihy.

Zata léta se přátelé občas nahlas podivovali tomu, že se Walter, oněmž věděli, jaká je šíře jeho zájmů ajak skálopevně věří vmír aspravedlnost, rozhodl celé desítky let věnovat takovou pozornost jednomu jedinému případu. Proces sJuliem aEthel Rosenbergovými, který proběhl vroce 1951, vjejich očích bezpochyby představoval událost, jejíž význam vcelkovém řádu věcí postupně bledne. Avšak pro Waltera byl tento proces oním příslovečným zrnkem písku, vněmž lze zřít celý svět. Chápal, že velké soudní případy – jako Dreyfusova aféra, aféra Sacco–Vanzetti, proces sMooneym aBillingsem, schlapci ze Scottsboro asmanželi Rosenbergovými – ztělesňují avrhají světlo nazásadní události aproblémy své doby. Vesvém bádání se tedy nutně zabývá také Velkou hospodářskou krizí, nástupem fašismu akomunismu, vývojem atomové bomby, studenou válkou, érou mccarthismu, antisemitismem, sexismem, problematikou soudního systému, trestu smrti amnoha dalšími tématy.

Hledání pravdy Walter považoval zapovinnost spisovatele. Vjeho očích představovalo úsilí dostačující samo osobě, úsilí, které nepotřebuje žádné další zdůvodnění. Každý posun vpoznání, každý nový zlomek poznání poháněl jeho odhodlání vyřešit všechna zbývající tajemství případu Rosenbergových. Nakonec byl spokojen, že svého cíle dosáhl; že se nakonec dozvěděl, co se skutečně stalo – aproč.

***

Julius aEthel Rosenbergovi, obskurní dělnický pár, se stal středem pozornosti vlétě 1950, posvém zatčení aobvinění, že byli součástí spiknutí vynášejícího doSovětského svazu tajné vojenské abezpečnostní informace. Když si pro ně přišli, žili Rosenbergovi se svými dvěma syny vtřípokojovém bytě nanewyorském Lower East Side. Jako spousta jiných, kteří vyrostli zahospodářské krize, věřili, že lékem naekonomické strádání, které viděli všude kolem, je socialismus, atak se Julius stal členem komunistické strany. Téhož léta také zatkli aoznačili zaRosenbergova spoluspiklence bývalého Juliova spolužáka znewyorské City College (City College of New York – CCNY). Všichni obvinění prohlásili, že jsou nevinní.

Proces Spojené státy versus Rosenbergovi aSobell začal 6.března 1951 ufederálního soudu vNew Yorku nanáměstí Foley Square. Venku, kolem impozantní neoklasicistní budovy svysokými korintskými sloupy, houstla atmosféra studené války: američtí vojáci umírali vKoreji, senátor Joseph R.McCarthy vyhlásil křížovou výpravu proti komunistům vestátní správě anedávný test sovětské atomové bomby ukázal, že americká města jsou proti takovému útoku, který srovnal se zemí Hirošimu aNagasaki, bezbranná. Hlavní prokurátor Irving Saypol vesvé úvodní řeči podtrhl, včem je tento případ tak důležitý: obvinil Rosenbergovy ztoho, že dokázali „ukrást... jedinou zbraň, která mohla být klíčem kpřežití tohoto národa aprostředkem kzajištění světového míru, asice atomovou bombu“. Soudní síň nemohlo nic izolovat před tehdejším strachem či animozitami.

Nebylo žádným překvapením, že porota hlasovala pro „vinni“. Sobella odsoudil soudce Irving R.Kaufman ktřiceti letům vězení zato, že vydal technické informace nesouvisející satomovým výzkumem. Rosenbergovi dostali trest smrti. Když soudce Kaufman vyhlašoval nad Rosenbergovými rozsudek, prohlásil, že tím, že vydali atomovou bombu dorukou nepřítele vestudené válce omnoho let dřív, než by ji byl jinak získal, „nepochybně pozměnili vývoj dějin, ato keškodě naší země“.

Závažnost jejich údajného zločinu plus přísný trest rozpoutaly širokou diskusi amasové protesty. Lidé zmnoha koutů světa vznášeli kprůběhu procesu vážné pochybnosti. Skutečně existuje jedinečné asamostatné „tajemství“ atomové bomby? Apokud ano, bylo možné, aby ho lidé bez vědeckého vzdělání „ukradli“? Mohla vůbec porota vynést spravedlivý anezaujatý verdikt vprocesu spolitickými radikály vdobě, kdy Spojené státy bojují veválce proti komunistické Severní Koreji aČíně akdy jsou protikomunistické nálady vcelé zemi nasvém vrcholu? Byl výsledek procesu nějak ovlivněn antisemitismem? Koneckonců Rosenbergovi aSobell jsou Židé – stejně jako hlavní svědci prokuratury, dva zprokurátorů (Irving Saypol ajeho asistent Roy Cohn) isoudce –, ale vporotě žádní Židé nebyli. Anakonec tu byla otázka dvojího trestu smrti. Nebyl rozsudek nepřiměřený, zejména když kekrádeži atomových informací došlo vdobě, kdy bylo Rusko spojencem? Bílý dům zaplavilo asi 200000 žádostí omilost, mezi nimi také odtakových osobností jako Pablo Picasso, Jean-Paul Sartre, Albert Einstein, papež Pius XII či dcera Alfreda Dreyfuse nebo sestra Bartolomea Vanzettiho. Prezident Eisenhower však trest odmítl pozastavit. Ethel Rosenbergová (37) aJulius Rosenberg (35) byli popraveni naelektrickém křesle vevěznici Sing Sing vOssiningu vestátě New York 19.června 1953. Sobell byl poslán donejtvrdšího federálního žaláře: dověznice Alcatraz.

***

SWalterem jsme začali nanaší knize pracovat jen šest let popopravě. Pokusit se přezkoumat nejslavnější špionážní případ Edgara J.Hoovera mohlo být tehdy pro dva mladé nezávislé spisovatele somezenými finančními zdroji poněkud nebezpečné. Bylo nám jasné, že můžeme šlápnout nanohu někomu hodně mocnému, atak jsme si řekli, že nejlepší bude, když nikomu nebudeme říkat, načem děláme. Báli jsme se, že kdyby se to doneslo kFBI, našla by si způsob, jak nám vnašem bádání zabránit. Byli jsme paranoidní? Jak jsme později zjistili, nebyli jsme dost paranoidní.

Jediným primárním zdrojem nám tehdy nazačátku byly zápisy zprocesu aodvolací záznamy. Když jsme tyto dokumenty studovali, uvědomili jsme si, že vláda založila obžalobu Rosenbergových nasvědectví pouhých dvou osob: Ethelina mladšího bratra Davida Greenglasse, devětadvacetiletého mechanika smaturitou, ajeho ženy Ruth, písařky aženy vdomácnosti. Před soudem Greenglass popsal dvě rodinně-špionská setkání sRosenbergovými vroce 1945. Prokuratura ho obvinila, že při obou těchto setkáních David – voják nadovolené vNew Yorku – předal Juliovi tajné informace týkající se projektu atomové bomby vLos Alamos. Ethel je potom zapsala pro předání Rusům. Ani jeden incident nebylo možné dále vyšetřit, protože se odehrály vbytě Rosenbergových vNew Yorku bez jakýchkoliv dalších svědků. Greenglassovi ale také vypověděli, že David jednou předal informace někomu jinému než Juliovi ajinde než uRosenbergů. Pomysleli jsme si, že tato epizoda by mohla skýtat možnosti pro další průzkum.

Prokurátor představil napodporu výpovědí Greenglassových aGolda dva důkazní dokumenty: registrační kartu zhotelu Hilton vAlbuquerque naGoldovo jméno z3.června 1945 abankovní záznamy, ukazující, že Greenglassovi 4.června nasvůj účet vložili 400 dolarů.

***

***

Otázka:Proč?

***

***