Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Oldřich Petrášek

Příběhy z jižních Čech
Novohradsko a Doudlebsko

Ilustrace Zdeňka Študlarová
Vydala Grada Publishing, a.s., pod značkou Bambook
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401, fax:+420 234 264 400
jako svou 6507. publikaci

Odpovědná redaktorka Magdaléna Jimelová
Jazyková úprava Gabriela Janů
Návrh obálky Šimon Jimel
Grafická úprava a sazba Šimon Jimel
První vydání, Praha 2017
Vytiskla tiskárna FINIDR s.r.o., Český Těšín

© Grada Publishing, a.s., 2017

ISBN 978-80-271-9657-9 (ePub)
ISBN 978-80-271-9656-2 (pdf
ISBN 978-80-271-0354-6 (print)

ÚVOD

Vážení přátelé,

dostává se vám do rukou kniha Příběhy z jižních Čech – Novohradsko a Doudlebsko, která je určena pro malé i velké čtenáře. Chtěl bych jejím prostřednictvím oslavit tento málo známý kout jižních Čech a pozvat vás tam. Chtělo se mi napsat ono známé: „do Bohem zapomenutého koutu“, ale opak je pravdou. Je to doslova boží kraj. Vždyť tolik magických míst a pověstí, kde se měla zjevit Panna Marie, snad jinde v Čechách není! Pro místní by měla být tato kniha zase připomenutím jejich zapomenuté historie a uvědomění si svých kořenů. Měla by být i jakýmsi turistickým průvodcem, který by pomohl objevovat pro mnohé nová a neznámá místa. Jedná se jen o malou část místních pověstí, protože jejich neobvyklé množství přesahuje možnosti této publikace.

Novohradsko a Doudlebsko, jinak také stejnojmennou turistickou oblast, najdete na jih od Českých Budějovic až k rakouské hranici, mezi Třeboňskou pánví a tokem Vltavy, přičemž jeho osu tvoří řeka Malše. Na tak malé území je tu až neuvěřitelná koncentrace jak přírodních, tak historických památek. Nečekejte zde ale nějaké vysokohorské štíty a rušná turistická centra – jen typickou jihočeskou krajinu s řadou historických městeček a starobylých vsí. Uvidíte zde čisté potoky a říčky s množstvím starodávných mlýnů a hamrů. Tmavé lesní rybníky se střídají s loukami, háji plnými tajemných balvanů, léčivých studánek, s hlubokými lesy Novohradských a tzv. Slepičích hor. Je tu také nejčistší vzduch, nejčistší voda a příroda v Čechách. Doslova z každého místa tu na vás dýchne historie. Najdete tu například Trocnov, rodiště Jana Žižky, naši nejstarší rezervaci Žofínský prales, známé Terezino údolí s vodopádem, unikátní opevněnou vesnici s tvrzí Žumberk, zbytky koněspřežné dráhy, první na evropském kontinentu, hrad Rožmberk, kolébku známého rodu, řadu zřícenin romantických hradů na Malši, barokní poutní místa, kláštery a funkční historický Buškův hamr. Pochopitelně tu naleznete také město Nové Hrady, které dalo název regionu i půvabným Novohradským horám, a mnoho dalšího. Velká část regionu byla díky blízkosti rakouské hranice v minulém režimu po mnoho let prakticky nepřístupná, mnohé zmizelo nebo bylo zničeno, proto je tu dodnes stále co objevovat.

Také samotné Doudlebsko je v rámci jižních Čech etnograficky zcela specifickým územím. Doudlebské hradiště, jehož zbytky jsou tu dosud patrné, bylo centrem kmene Doudlebů a patří k nejstarším slovanským sídlištím na jihu Čech. Díky tomu se tu zachovaly dodnes živé lidové zvyky, obyčeje i nářečí.

Co tu ale rozhodně najdete, jsou venkovský klid a pohoda. Doufám, že vám k nim přispěje i tato publikace.

Příjemné čtení a objevování vám přeje autor.

VE FORMANSKÉ HOSPODĚ

Ve formanské hospodě Veselka, na křižovatce uHolkova, bylo toho dne jak jinak než veselo. Venku bylo pravé dušičkové počasí, že by psa nevyhnal, aproto se všichni, pocestní imístní, rádi uchýlili do tepla. Zpece sálalo horko, přes kouř zdýmek adoutníků nebylo pomalu vidět na druhou stranu zaplněného lokálu. Zpocená šenkýřka roznášela horkou polévku zvanou formanský oukrop avelké rohlíky kpivu, kterým se tu na jihu říká couráky. Formanský oukrop není jen nějaká vodička, ale gruntovní polévka, která vám rozproudí krev vtěle avyžene všechny nemoci. Hostinský zase pobíhal mezi hosty stácy piv, ihorký grog nebo svařené víno šlo na odbyt. Sešla se tu věru pestrá společnost, což ssebou přinášelo místo na rušné císařské silnici ijako přepřahací stanice na koněspřežné dráze. Jeden stůl byl štamgastů, místních sedláků, kteří toho na zimu už neměli tolik na práci. „Cucali“ tu své pivo, mohutně dýmali se svých fajfek, vedli „chytré řeči“, ale velkou tržbu hostinskému neudělali. Hluční řezničtí tovaryši akoňští handlíři zBudějovic šli do Kaplice na trh nakupovat dobytek akoně. Byli tu také lidé světem jdoucí, jak se říkalo různým vandrovním řemeslníkům, podomním obchodníkům atrhovcům. Seděli tu chlapi od dráhy zblízkého nádraží, kominík inějaký ten krajánek, kteří vandrovali od vesnice kvesnici aod mlýna ke mlýnu. Vkoutku potichu seděla skupinka lidí vtmavých šatech. To byli poutníci, kteří cestovali kočárem zNetolic prosit zázračnou Pannu Marii až do vzdáleného štýrského poutního místa Mariazell.

Pojďme si ale přečíst alespoň několik zmnoha místních pověstí apříběhů. Začneme ještě jedním, také formanským.