Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Mgr. Tomáš Langer

Moderní lektor
Průvodce úspěšného vzdělavatele dospělých

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 6210. publikaci

Odborní recenzenti:
PhDr. Lucie Rohlíková, Ph.D.
doc. PhDr. Jaroslav Veteška, Ph.D.
PhDr. Miroslava Dvořáková, Ph.D.

Odpovědná redaktorka Mgr. Marie Zelinová
Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková
Návrh a zpracování obálky Eva Hradiláková
Fotografie v knize Zuzana Böhmová
Formát ePub Eva Hradiláková
Počet stran 224
První vydání, Praha 2016
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2016
Cover Photo © Depositphotos/Sepy

ISBN 978-80-271-9187-1 (ePub)
ISBN 978-80-271-9186-4 (pdf)
ISBN 978-80-271-0093-4 (print)

O autorovi

Tomáš Langer vystudoval obory sociologie a andragogika na Filozofické fakultě Univerzity Palackého v Olomouci a oboru andragogika, či chcete-li vzdělávání dospělých, zůstává věrný po celý svůj profesní život. Úspěšně prošel také certifikovanými kurzy lektora a později i manažera vzdělávání dospělých.

Ve své praxi zastával a dosud zastává řadu tvůrčích, metodických či řídicích pozic. Byl členem několika poradních orgánů na Ministerstvu školství, mládeže a tělovýchovy v době, kdy tento úřad vzdělávání dospělých podporoval nejen na papíře. Měl na starost mezinárodní audit kvality Q FOR, stal se editorem a později šéfredaktorem časopisu Andragogika.

Postupně byl zvolen členem výkonného výboru a následně viceprezidentem největšího profesního sdružení v oboru – Asociace institucí vzdělávání dospělých ČR. Ruku v ruce s tím začalo i jeho angažmá v Unii zaměstnavatelských svazů ČR, kde zastává pozici ředitele sekce školství.

V neposlední řadě se věnuje rozvoji vzdělávacího portálu Edumenu v ČR a mnoha českým i mezinárodním projektům. Od roku 2015 je to projekt EPALE, tedy Elektronická platforma pro vzdělávání dospělých v Evropě, nový nástroj podpory evropských politik v tomto oboru.

Podílel se na vzniku profesní kvalifikace Lektor dalšího vzdělávání v Národní soustavě kvalifikací a nyní zkouší zájemce o získání tohoto prestižního statusu.

Publikuje v časopise Andragogika v praxi a dalších periodikách, přednáší na konferencích nebo je moderuje.

Lektoruje především prezentační dovednosti a lektorské dovednosti, o nichž je koneckonců celá tato kniha. Přednáší didaktické předměty a disciplíny související s moderními technologiemi na Katedře andragogiky a personálního řízení Filozofické fakulty Univerzity Karlovy, ale nejvíce času věnuje přípravě a realizaci kurzů právě pro firmy a podniky.

Více informací o autorovi naleznete na webu www.tomaslanger.cz.

Úvod pro praktiky

Vážení čtenáři,

ať už jste vzdělavateli, kteří svou lektorskou dráhu teprve začínají, nebo pokročilejšími lektory s řadou zkušeností, tato kniha je určena právě vám. Stejně tak i učitelům středních a vysokých škol vzdělávajících dospělé nebo moderátorům akcí – i ti v ní naleznou řadu nápadů pro svou práci. Zkrátka a dobře: kniha, kterou právě otevíráte, by měla sloužit jako základní zdroj pro všechny, kteří vzdělávají, učí či rozvíjejí dospělé. A je jedno, zda pro jejich práci, zábavu a poučení nebo občanské povinnosti.

Možná si říkáte, proč číst další knihu na téma lektorských dovedností, když už na trhu existuje několik podobných. Důvod je jednoduchý – publikaci, která by zahrnula celý komplex základů lektorské činnosti do dvou stovek stran, dosud nenajdete. Nadto je kniha určena jako výchozí zdroj zájemcům o složení zkoušky z profesní kvalifikace Lektor dalšího vzdělávání. Tuto kvalifikaci je možné si nechat ověřit v rámci tzv. Národní soustavy kvalifikací specializovanou zkouškou. K úspěchu nestačí jen dobrá lektorská praxe, ale i základy didaktického procesu, terminologie a především metodika, jak dospělé vzdělávat. A přesně tyto informace v praktické podobě předkládám čtenáři na následujících stránkách.

Celý text je rozčleněn do čtyř klíčových kapitol, které vás provedou strukturou didaktického procesu. Na úvod si nejprve vymezíme, kdo je to lektor, jaké další profese jsou s touto činností spojeny a které role lektor v průběhu výuky zastává. Podíváme se na to, jaké kompetence by moderní lektor měl mít a kde je může získat. Součástí dobrého dojmu je i vzhled a úprava zevnějšku, proto si můžete přečíst inspirativní doporučení pro vaše lektorská vystoupení.

Druhá kapitola vás provede procesem přípravy výuky. Zjistíte, jaké faktory mají vliv na efektivní průběh vzdělávání a spokojenost účastníků. Zaměříme se na znalost cílové skupiny, cílů vzdělávání a kompetencí, dále na náležitosti obsahu a specifické požadavky na výukové prostory, včetně jejich vybavení didaktickou technikou a učebními pomůckami.

Třetí kapitola představí postup výuky po jednotlivých krocích. Začneme tím, na co nezapomenout ještě daleko před první minutou kurzu, jak kurz dobře zahájit a zaujmout jeho účastníky, povíme si, k čemu je dobré představování. Seznámíme se s vlastním didaktickým procesem, jeho klíčovými prvky i způsoby, jak celý kurz ukončit.

Poslední, čtvrtá kapitola je nejobsáhlejší. Věnuje se totiž podstatě lektorské práce – formám a metodám vzdělávání. Nezapomíná ani na didaktické zásady, které tvoří základ úspěchu lektora a jsou využitelné prakticky při každém kurzu. Metod vzdělávání je nepřeberné množství, věnovat se budeme nejprve těm tradičním, osvědčeným, jako je přednáška, brainwriting či skupinová práce. Doplníme je i moderními lektorskými postupy, které mohou okořenit vaše vzdělávací akce. A konečně se budeme věnovat i nejmodernějším trendům, tedy digitálnímu vzdělávání.

Závěr jsem pojal trochu netradičně. Kvalitní lektor totiž dobře ví, že každá praxe je spojena i s určitou teorií, proto se v samotném finále této knihy zaměřím na některé teoretické aspekty lektorské práce.

Knihu jsem se snažil napsat tak, aby vás bavila. Poznáte to nejen na grafické podobě textů, obrázků a navigačních ikon, ale i na řadě tipů pro vaši práci nebo otázek a úkolů, které ještě více prohloubí znalosti získané četbou. A pokud vás některé téma zaujalo více, na konci každé kapitoly najdete i komentované odkazy na další zdroje.

Pevně věřím, že vám tato kniha přinese mnoho užitečných návodů a tipů pro lektorskou práci a vašim studentům díky tomu smysluplně a efektivně strávený čas ve vašem kurzu.

Tomáš Langer

1. Lektor ajeho role ve vzdělávání dospělých

Vtéto kapitole se dozvíte:

• Kdo je lektor ajaké úkoly ve vzdělávání dospělých zastává.

• Jaké jsou kompetence lektora ajak může své kompetence rozvíjet.

• Co dělat pro to, abychom zaujali ivzhledem aúpravou zevnějšku.

• Kdo je tutor, trenér, facilitátor, moderátor ajaké další specifické role může lektor zastávat.

1.1 Kdo je lektor ve vzdělávání dospělých

Pojďme se na úvod zamyslet nad tím, co vůbec slovo lektor znamená. Obecně je lektorem vzdělavatel dospělých působící voblasti dalšího vzdělávání. Původně byl sice tento pojem užíván pro externího univerzitního učitele, dnes však už lektora najdeme spíše vkurzech, na školeních adalších vzdělávacích akcích pro dospělé. Pojem lektor má také odlišit formální vzdělávání na školách od dalšího vzdělávání.

Výraz lektor se často užívá pro popis celé řady osob, každá znich se nicméně zabývá tak trochu jinou činností. Co je tedy všem společné? Především:

• zájem na získání nových či rozšíření stávajících znalostí či dovedností usvých studentů;

• změny vjejich postojích, myšlení, přístupech kvnímání ahodnocení světa kolem nich;

• snaha opraktické uplatnění uvedených možností vosobním, pracovním či společenském životě.

Uvedené body se týkají především obsahu vzdělávání, lektor však zajišťuje iřadu dalších úkolů:

• přípravu vzdělávací akce;

• realizaci vzdělávání: řízení vzdělávacího procesu po stránce odborné, didaktické, organizační či dokumentační;

• evaluaci (hodnocení) vzdělávací akce ajejí efektivity.

Kompetence lektora

Ktomu, jak by měl vypadat „dobrý lektor“, se budeme vtéto knize dostávat postupně. Nyní si uveďme, které základní kompetence by každému lektorovi měly být vlastní (srov. Dvořáková, Langer, 2012, s. 5–7):

• Odborné: Týkají se oboru činnosti, kterým se zabýváte – oboru, který jako lektor přednášíte, jako trenér procvičujete, vněmž jako konzultant či poradce radíte klientům. Odborné kompetence můžete získat prostřednictvím všeobecného, odborného adalšího profesního vzdělávání asamozřejmě také praxí při výkonu činnosti. Odborné kompetence lektora vyžadují stálou aprůběžnou aktualizaci vsouladu svývojem daného oboru. Vaši studenti by vás nikdy neměli nachytat na neaktuálnosti informací. Nezapomeňte také, že jako lektor musíte mít mezioborový přesah, tedy nejen úzké znalosti, ale také znalosti širšího kontextu svého oboru.

• Metodické (někdy také didaktické či andragogické): Jde ocelý komplex znalostí adovedností, díky nimž zvládnete dosáhnout cílů vzdělávání co nejefektivněji. To předpokládá znalost azvládání přípravy obsahu vzdělávání, didaktických zásad, forem ametod výuky, schopnost využití učebních pomůcek adidaktické techniky. Ale také dovednosti voblasti efektivní komunikace aspolupráce, motivace aaktivizace studentů či řešení problémů akonfliktních situací. Součástí metodických kompetencí bývají rovněž rétorické akomunikační kompetence, ato voblasti verbální ineverbální komunikace.

• Osobnostní: Aby byl výčet kompletní, je potřeba zahrnout do požadavků na kompetence lektora také jeho osobnostní charakteristiky. Mezi nimi hraje prim zájem ostudenty ajejich potřeby, schopnost empatie, trpělivosti atolerance, pozitivní myšlení, smysl pro spravedlnost, důslednost arozhodnost, dále schopnost kreativity, flexibility či tolik oceňovaný smysl pro humor.

Obr. 1.1 Kompetence lektora

Jako dobrý lektor byste měli naplnit všechny uvedené kompetence (viz obr. 1.1), které tak budou ideálně vrovnováze. Mistrovství vjedné kompetenci nemůže nikdy nahradit nedostatečnost vjiné. Vběžném životě však často můžeme vidět lektora, který je sice špičkovým odborníkem na dané téma, ale nedokáže je vysvětlit tak, aby je pochopili ijeho studenti (nedostatek vmetodických kompetencích). Nepochopení studentů pak vede krozčilení lektora avzniku negativní atmosféry při výuce (nedostatek vosobnostních kompetencích).

Pokud jste špičkovými odborníky achybí vám spíše jen metodické kompetence, můžete své znalosti adovednosti kromě studia této knihy rozšířit inávštěvou některého kurzu pro lektory. Vybírejte si především takové kurzy, vnichž je většina času věnována rozvoji vašich dovedností praktickými aktivitami, zkoušením si jednotlivých metod ajejich rozborem. Teoreticky orientovaný kurz můžete nahradit literaturou, praxi však jen četbou nezískáte. Vybírejte si kurz od seriózního dodavatele apreferujte renomované lektory.

Pokuste se nyní zamyslet nad situacemi, kdy jste byli účastníky vzdělávacího procesu vdospělosti, asestavte seznam deseti základních znaků špatného lektora. Zkrátka TOP 10 katastrofického lektora.

Jak jsme si uvedli, můžeme nalézt mnoho cest, jak jednotlivé kompetence získat. Svýjimkou osobnostních kompetencí, které jsou vlastní záležitostí osobnosti člověka, získáváme kompetence především přípravou lektora. Rozlišit můžeme dlouhodobou akrátkodobou přípravu (srov. Trdá, 2011, s. 16–17).

Dlouhodobá příprava zahrnuje:

• Formální vzdělání: získané vsystému škol. Většina lektorů takto získává vzdělání voboru (svou odbornost – např. elektro, stavebnictví, ekonomika), nikoliv metodické kompetence pro vzdělávání.

• Účast vkurzech: tedy další vzdělávání lektorů, někdy nazývané jako „školení školitelů“ či programy „train the trainers“.

• Péči opsychickou afyzickou kondici: zejména trénink asertivity, zvládání problémových účastníků akonfliktních situací. Co se týče fyzické kondice, lektor mnohdy přednáší či trénuje několik hodin jen skrátkými přestávkami – jde tedy oprofesi namáhavou zejména pro záda, nohy asamozřejmě také hlasivky.

• Sdružování vasociacích: asociace aprofesní sdružení zajišťují pro své členy řadu vzdělávacích aktivit, seminářů či konferencí, stejně tak jako publikací ametodik, případně možností setkat se adiskutovat společná témata.

Pokud máte zájem se rozvíjet díky sdružování sdalšími lidmi ainstitucemi, sledujte Asociaci institucí vzdělávání dospělých ČR (www.aivd.cz) ajejí aktivity orientované na lektory nebo Českou andragogickou společnost (www.candrs.cz).

• Další aktivity: publikační činnost včasopisech či elektronických médiích, supervizní činnost (dohled nad méně zkušenými kolegy, náslechy vhodinách) apod.

Pokuste se vyhledat na internetu alespoň pět kurzů, které vám jako lektorovi mohou rozšířit metodické kompetence. Využijte například databázi kurzů na portálu Edumenu.cz.

Oproti dlouhodobé přípravě zahrnuje krátkodobá příprava především vaši činnost při přípravě konkrétní vzdělávací aktivity. Návodem pro vás mohou být tyto otázky:

• Koho budu učit?

• Co mám účastníky vzdělávání naučit?

• Proč to chtějí/musí umět?

• Jaké metody, pomůcky atechniku použiji?

Opřípravě lektora na výuku pojednáme podrobněji vsamostatné kapitole.

1.2 Vzhled aúprava zevnějšku

Většina lektorů věnuje mnoho času přípravě vzdělávací akce po odborné ametodické stránce, ale zapomíná přitom na sebe sama. Mnozí zvás si zkouší iprvní dojem, formulují „správné“ motivační věty, trénují pozitivní výraz vtváři, ale nevšimnou si neladícího opasku, špatně uvázané kravaty či špinavých bot. Možná se to jeví jako nepodstatný detail, ale to nejspíše jen vám – účastníci si těchto zdánlivých maličkostí všimnou vždy (srov. Langer, 2015, s. 8–9).

Oděv

Není snadné podat jednoduchý návod, „jak na to“, ato zmnoha důvodů. Předně pro každé pohlaví platí jiná doporučení, ta se navíc liší podle typu kurzů, ročního období, věku lektora či dokonce podle aktuální módy. Ačkoliv se již doba imóda uvolnily, stále platí, že jako muž ižena byste měli být oblečeni ve stylu odpovídajícím vaší cílové skupině. Je nesmysl vzít si oblek na svářečský kurz, stejně jako montérky na kurz pro top management. Zkuste se nejprve sami zamyslet nad skladbou astylem účastníků apak zvolit odpovídající oděv.

Pokud si nejste jisti tím, jak budou účastníci oblečeni aco je vdané firmě vhodné, jednoduše se poraďte spořadatelem akce, který ví nejlépe, co se pro ten který kurz, prostředí acílovou skupinu hodí.

Až na několik výjimek se nikdy nespletete, pokud jako muž zvolíte tmavé kalhoty klasického střihu či jednobarevné tmavé jeansy bez výrazných doplňků (seprání, děr či vzorů), knim pak košili avhodné sako sportovního střihu. Ženy neudělají chybu vkostýmu kalhotovém nebo se sukní svhodně sladěnou halenkou či všatech. Na rozdíl od minulosti se není třeba bát barev, pokud je však umíte dobře sladit. Fádním kombinacím černé, bílé ašedé již naštěstí odzvonilo. Pozor však dejte na příliš výrazné barvy avzory na oblečení, mohou odpoutávat pozornost od tématu abýt středem zájmu účastníků.

Obuv adalší doplňky

• Boty: vždy je slaďte soděvem. Izde se formálnost změnila vležérnost, můžete tedy kombinovat dříve nemyslitelné prvky, čiňte tak ovšem srozvahou. Rozhodně však jako muži dbejte na sladění bot sopaskem. Kbotám pak logicky patří ponožky (užen punčochy), které by videálním případě měly ladit sbarvou obuvi: khnědým botám vždy hnědé ponožky, ktmavším barvám černé. Pokud nedáváte hodiny tenisu, na bílé ponožky zapomeňte úplně.

Barvu obuvi slaďte soděvem adoplňky. Žena by měla při volbě podpatků aplatformy preferovat pohodlnost, aby se mohla plně soustředit na výuku anerozptylovat se. Podpatky mohou navíc působit rušivě vpřípadě, že vučebně není koberec. Umužů podobně působí boty, jejichž podrážka na podlaze nepříjemně vrže nebo klape.

• Taška (aktovka, kabelka): volte raději jednobarevné améně výrazné modely, které budou ladit svaším outfitem, doplní jej apodtrhnou.

• Opasek: opasek je povinnou součástí pánského oděvu avolitelným doplňkem oděvu žen. Klíčové je barevné sladění, ale nezapomeňte ani na kvalitu materiálu (ošoupaný opasek rovnou vyhoďte).

Pamatujte také na optimální délku opasku. Ten by měl být podle doporučení zapnutý vždy na třetí dírku. Navíc většinu opasků si můžete sami doma jednoduše zkrátit na požadovanou velikost.

• Šperky: vlektorské profesi se šperky příliš nedoporučují, neboť odvádějí pozornost vzhledem, barvou amnohdy ivydávanými zvuky. Je vhodnější upoutat tématem než osebe cinkajícími náramky anáhrdelníky.

• Spona do kravaty: pokud si obléknete kravatu, nikdy nezapomeňte na sponu. Ta přidržuje kravatu ukošile tak, aby se při pohybu těla nenakláněla na strany. Sponu volte decentní, jednobarevnou (zpravidla vbarvě stříbrného či zlatého kovu).

Sponu umístěte přibližně uprostřed délky kravaty. Spona by nikdy neměla být delší než šířka kravaty.

Hygiena

Ačkoliv by se to nemuselo zdát, osobní hygiena je součástí našeho celkového vzhledu aúzce souvisí stím, jak lektor vypadá ajak jej vnímají jeho studenti.

• Účes: volte spíše méně výrazný účes, který nebude vyžadovat příliš pracnou úpravu (většina lektorů učí po celý den anemá čas na průběžnou úpravu vlasů) abude vhodný kdanému typu kurzu – jde nejen ohygienu, ale iobezpečnost.

• Pleť: nezapomeňte, že pleť je vystavena celodennímu vlivu počasí aprostředí, vněmž se pohybujete, proto byste ioni měli důsledně dbát – muži stejně jako ženy. Apleť je také zřejmě první částí lektora, které si účastníci ihned povšimnou. Umužů se kpéči opleť přidává iholení. Hladce oholený muž již není podmínkou, vousy by však každopádně měly být vždy čisté azastřižené do požadovaného tvaru.

• Nehty: myslíte si, že nejsou vidět? Opak je pravdou! Dobře zastřižené nehty bez nečistot aužen ivhodná barva nehtů jsou součástí vaší vizitky.

• Vůně: vůně začíná pravidelnou osobní hygienou, denním mytím, použitím antiperspirantu akončí vhodně zvoleným parfémem. Ten by měl být jemný asvěží, nikoliv těžký avšudypřítomný. Je dobré mít alespoň malý flakon parfému ssebou – opřestávce se může hodit.

Nezapomeňte, že vůně se týká ivašeho dechu – kvalitní zubní pasta, ústní voda, ústní sprej či mentolový bonbon dokážou divy. Nepříjemný dech způsobuje také káva adokonce isladké amléčné nápoje, které se vprůběhu dne vústech rozkládají, azpůsobují tak nepříjemný pach. Asamozřejmě také kouření, které není cítit jen zvašeho dechu, ale také zoděvu!

Pokuste se pro následujících pět typů situací popsat vhodný typ oděvu lektora (muže nebo ženy).

a) Trénink komunikačních akooperačních dovedností formou jednodenního pobytu ve skalách se slaňováním.

b) Dvouhodinová přednáška obezpečnosti aochraně zdraví při práci pro tovární dělníky.

c) Půldenní skupinová diskuse se sekčními řediteli velkého finančního holdingu.

d) Podvečerní přednáška ocestování po Jižní Americe pro místní kulturní dům.

e) Instruktáž nového zaměstnance pro práci se svařovacím zařízením (na pracovišti).

Zmínili jsme se iosvěžím dechu jako významné součásti celkového vzhledu lektora. Doporučili byste lektorovi používat při výuce či jakémkoliv jiném kontaktu se studujícími žvýkačku? Proč?

1.3 Role lektora ve vzdělávání dospělých

Lektor, trenér, kouč, mentor, tutor, školitel, učitel, vzdělavatel, instruktor, konzultant, andragog – toto jsou jen některé zmnoha pojmů, které se užívají pro označení osoby řídící proces vzdělávání dospělých. Ktomu se přidávají další role, jež bychom mohli označit jako „manažerské“ – metodik, organizátor či přímo manažer. Je třeba si uvědomit, že většina ztěchto pojmů není vzájemně zaměnitelná, každá zuvedených rolí má svá specifika.

Lektora jsme si již charakterizovali vpředchozí kapitole, proto nyní přidejme ještě další pojmenování užívaná pro vzdělavatele dospělých vběžné praxi (srov. Palán, Langer, 2008, s. 120–126).

Možná se vám bude zdát, že jde jen oteoretické rozdělení. Jasné definování vaší role před kurzem je však zcela klíčové, abyste předešli problémům snenaplněným očekáváním zadavatele.

Slyšel jsem ofirmě, která si objednala „kouče“, aaž při vlastní realizaci kouč zjistil, že zadavatel od něho očekával, že bude doprovázet tým při obchodních schůzkách. Zadavatel také předpokládal, že vpřípadě problémů „kouč“ zasáhne apřevezme obchodní jednání do vlastních rukou.

Andragog

Nejobecnější kategorie, ovšem bez přesnější obsahové náplně. Pojem se nejvíce užívá vteoretičtějších pracích kpojmenování všech pracovníků, kteří se zabývají některou zoblastí teorie či praxe andragogiky. Vužším pojetí pak může jít oprofesionála, který obor andragogika vystudoval na vysoké škole.

Vzdělavatel (dospělých)

Tato role již specifikuje práci andragoga jako odborníka voblasti (výchovy a) vzdělávání dospělých. Rovněž jde oobecnou kategorii pracovníka ovlivňujícího přípravu, průběh avýsledky vzdělávacího procesu. Jedná se osouhrnné označení pro koncepční, řídící, výzkumné, pedagogické, organizační, správní, administrativní, provozní, pomocné ajiné pracovníky, kteří voblasti vzdělávání dospělých vykonávají činnosti, jež jakkoliv (přímo inepřímo) ovlivňují výsledky vzdělávání.

Podobně chápeme idalší obecné kategorie edukátor, vzdělávající, vychovatel či vandragogice nepoužívaný termín učitel.

Trenér

Vzdělavatel dospělých zabývající se specifickými metodami zaměřenými na praktické osvojování dovedností. Soustřeďuje se na vzdělávání umožňující osvojení dovedností (intelektových, motorických asenzomotorických) až do úrovně žádoucích návyků aadekvátních postojů, norem chování ajednání. Jde tedy opraktickou přípravu, výcvik ke schopnosti zvládnout určitou pracovní roli (pracovní činnost). Vpodstatě se tedy jedná opřevádění vědomostí na úroveň dovedností, ovýcvik vprofesním chování.

Trenéři působí především ve výcvikových kurzech. Opakovaným tréninkem vytváří návyky vedoucí kaplikaci vědomostí do praktického výkonu činnosti. Trénink se může týkat idovedností intelektových – např. výcvik představivosti amyšlení, výcvik ktýmové spolupráci, výcvik vmanažerských dovednostech, výcvik návyků kobsluze počítače, výcvik krychločtení.

Pokuste se stručně vysvětlit rozdíl mezi lektorem atrenérem.

Instruktor

Vzdělavatel dospělých, který na pracovišti zajišťuje výcvik pracovníka vpracovních dovednostech, vede praktickou přípravu vurčitém oboru, instruuje jej vurčité oblasti výkonu jeho práce apod. Značné nároky jsou kladeny na odborné ametodické kompetence instruktora.

Tutor

Pojem tutor je vsoučasnosti užíván pro poradce, pomocníka studenta vdistančním vzdělávání. Tutor směruje studijní cestu účastníků, je kdispozici jako konzultant, vyhodnocuje písemné projevy studentů, kontrolní azkušební otázky, hodnotí jejich úspěšnost, pomáhá při přípravě na zkoušky, poskytuje studentům zpětnou vazbu, motivuje je kdalšímu studiu. Poskytuje zpětnou vazbu izpracovatelům studijních materiálů ametodikům či manažerům vzdělávacích akcí. Tato role klade na tutora značné požadavky, zejména na kompetence osobnostní (je zároveň poradcem účastníků) ametodické. Očekávají se také výborné znalosti informačních akomunikačních technologií.

Kouč

Kouč není typickým vzdělavatelem dospělých, ale na vzdělávacím (či spíše rozvojovém) procesu se významně podílí. Zabývá se vzděláváním přímo na pracovišti (on-the-job training) ajeho činnost probíhá průběžně při pracovním výkonu. Typickou aktivitou kouče je sledování akonzultování činnosti koučovaného. Koučování má individuální charakter, kdy kouč pomáhá usnadnit pochopení různých procesů ajevů pro následné rozhodování, řešení problémů či rozvoj koučovaného. Koučování se uskutečňuje pomocí kladení cílených astrukturovaných otázek tak, aby si koučovaný uvědomil své možnosti asám se rozhodl pro další postup. Koučování často probíhá pod tlakem pracovních úkolů, není vždy systematické, jeho obsah je dán aktuálně řešenými úkoly.

Mezi principy práce kouče řadíme partnerský vztah, vzájemnou důvěru, společné stanovení cíle, povzbuzování azdůrazňování úspěchů, vzájemnou inspiraci azpětnou vazbu.

Pokud jako lektor využijete koučování vrámci běžné výuky, hovoříme otzv. koučovacím přístupu. Zamyslete se azapište si alespoň tři nápady, vjakých situacích, ukterých témat ajakým způsobem můžete koučovací přístup využít.

Mentor

Mentor také není typickým vzdělavatelem dospělých. Tento výraz spíše označuje rádce, konzultanta, poradce, školitele, který pracuje smentorovaným (angl. mentee) většinou na pracovišti. Vrámci mentoringu (činnost mentora) mentorovanému radí, motivuje jej, usměrňuje ho apředává mu své zkušenosti, neboť je oproti němu zkušenější aznalejší. Mentoring spočívá vdlouhodobé spolupráci mentora smentorovaným. Jedná se oindividualizovanou avelmi neformální formu rozvoje.

Moderátor, facilitátor

Moderátor užívá tzv. moderační metodu – optimalizuje skupinovou práci ve všech vzdělávacích formách – ve výuce, seminářích, workshopech, na konferencích azejména při řízených diskusích. Všichni účastníci jsou přímo vtaženi do problému, přijímají odpovědnost za jeho řešení aovlivňují úspěšnost práce skupiny. Odpovědností moderátora je výsledek procesu. Metoda je velmi účinná, ale zároveň ináročná na kvalifikovanost moderátora, jakož ina přípravu celé vzdělávací akce.

Facilitátor je podobným pojmem vkontextu učení zaměřeného na studenta. Zdůrazňuje aktivní roli účastníka při učení, rolí facilitátora je usnadňování, podpora apomoc.

Konzultant, poradce

Specialista, který vurčitém oboru může poradit, dát vysvětlení, návod, sdělit své odborné stanovisko, vypracovat studii, posudek či expertizu vrůzných konkrétních otázkách své odbornosti (mimo vzdělávání také kupříkladu voblasti práva, účetnictví, lidských zdrojů, komunikace, vztahů sveřejností, ale též medicíny či technologií).

Mediátor

Specialista zaměřující se na proces, vněmž jsou řešeny sporné záležitosti. Jde oroli, kterou přejímá schopný lektor vpřípadě vyhrocené situace ve výuce, kdy spolu strany nekomunikují vůbec nebo kdy jejich komunikace probíhá mimo směr řešení problému, zpravidla viracionální rovině.

Supervizor

Specialista zaměřující se na hodnocení kvality aefektivity vzdělávacího procesu. Řídí kontrolní proces apodává zpětnou vazbu vzdělavateli dospělých ajeho nadřízenému či zákazníkovi.

Supervize je klíčovou součástí rozvoje kvality každého lektora, ale její realizace není mezi českými lektory obvyklá. Přitom stačí tak málo: dohodnout se skolegou lektorem, vzájemně se občas navštívit při výuce apo ní otevřeně rozebrat její kvalitativní parametry. Pokud máte zájem se ve své profesi zlepšovat, doporučuji Desatero kvalitního lektora, které najdete ke stažení na webu www.aivd.cz/desatera.

Autor studijních textů

Specifická role spočívající vgaranci, odborné přípravě anásledné stylistické či jazykové úpravě studijních textů pro dospělé účastníky vzdělávání. Většinou spolupracuje sgrafikem, pro něhož vytváří návrh multimediálního zpracování.

Metodik

Pracovník ve vzdělávání dospělých, který navrhuje, zpracovává ařídí metodickou stránku vzdělávacího procesu (výběr aaplikace vhodných forem ametod, učebních pomůcek apod.) aodpovídá za přípravu projektové dokumentace vzdělávací akce.

Manažer

Pracovník ve vzdělávání dospělých řídící proces přípravy, realizace aevaluace vzdělávací akce, který zároveň odpovídá za jeho řádný průběh. Plní především tyto úkoly: plánování, organizování, vedení, kontrolování, tedy obecné manažerské funkce. Vširším pojetí vedoucího pracovníka organizace pak přidáváme odpovědnost za oblast strategického řízení, marketingu avztahů sveřejností, řízení financí, kvality avneposlední řadě vedení lidí (řízení lidských zdrojů).

Pokuste se vyjmenovat konkrétní činnosti, vnichž se uplatní manažerská role vzdělavatele dospělých.

Obchodník, marketér

Jedná se ozvláštní role vzdělavatele, jejichž cílem je vzdělávací aktivity na otevřeném trhu či voblasti veřejné správy nabídnout kprodeji anásledně prodat. Tyto role vyžadují specifické kompetence týkající se obchodu, ekonomiky, organizace, řízení kvality, ale ikomunikačních aprezentačních dovedností. Kombinace srolí lektora je typická pro podnikající lektory živnostníky.

Role lektora při výuce

Nyní jsme si uvedli řadu rolí vzdělavatele dospělých, které jsou spíše různými názvy pro jednotlivé profese vzdělavatele dospělých. Vzhledem kzaměření této knihy apro zjednodušení budeme nadále používat termín lektor jako univerzální pojmenování.

Vprostředí vlastní výuky však také hovoříme orolích, které lektor zastává amezi nimiž průběžně přechází vsouladu spostupem výuky, vztahy ve skupině acelkovou atmosférou. Mezi takto definované role lektora patří:

• Vzdělavatel: vlastní role lektora jako toho, kdo vzdělává asjehož pomocí se účastníci vzdělávají aučí.

• Šéf skupiny: vrámci dané vzdělávací skupiny je její „hlavou“, má nejen autoritu, ale za skupinu ajejí práci také nese odpovědnost.

• Člen skupiny: lektor je zároveň partnerem účastníků vzdělávání, je „jedním znás“. Při některých vzdělávacích metodách, ale ivurčitých situacích se lektor stává součástí „týmu“. Pro vás jako lektora je důležité vědět, kde jsou hranice jednotlivých rolí avjakých situacích vté které roli vystupovat.

• Poradce: jsou momenty, kdy se na vás účastníci obracejí nikoliv jako na autoritu vzdělavatele, ale jako na kolegu, člověka, jenž dokáže poradit, nasměrovat, postrčit. Občas se také zlektora stává „vrba“, které se účastníci svěřují se svými názory či problémy. Jako lektor musíte vědět, kdy je toto svěřování součástí tématu aje důležité pro vzdělávací proces, akdy se již posunulo mimo aje třeba je zarazit.

• Hodnotitel: vpřípadě, že součástí kurzu je posouzení přínosu vzdělávání či měření jeho efektivity, stává se zlektora hodnotitel. Jde onáročnou roli, zejména pokud se kombinuje srolí vzdělavatele. Vzahraničních vzdělávacích institucích je obvyklým pravidlem, že vzdělavatel nehodnotí vlastní studenty.

Je výčet rolí při výuce kompletní? Nestalo se vám, že jste sehrávali také zcela jinou roli? Pokud ano, zapište si, jaká role to byla azda souvisela svlastním vzdělávacím procesem. Zamyslete se také nad tím, jak jste tuto roli jako lektor zvládli asjakým výsledkem.

Než se pustíte do studia další kapitoly, ověřte si, zda jste si osvojili všechny potřebné znalosti. Budou se vám hodit…

Shrnutí (check-list)

☐ Vím, kdo je to lektor ajaká další pojmenování se pro lektora používají.

☐ Znám rozdíly mezi jednotlivými rolemi vzdělavatele dospělých.

☐ Dokážu vyjmenovat kompetence lektora avím, kde ajak je efektivně rozvíjet.

☐ Umím posoudit vhodnost oděvu, obuvi adalších doplňků pro konkrétní kurz.

Literatura pro zájemce

Profesionalizací lektorů se zabývají tyto zdroje:

• DVOŘÁKOVÁ, M.: Profesionalizace lektorů jako cesta ke zvýšení kvality dalšího vzdělávání. Praha: NÚV, 2013b. Dostupné na WWW: <http://www.nuv.cz/t/profesionalizace-lektoru-jako-cesta-ke-zvyseni-kvality>.

• DVOŘÁKOVÁ M., LANGER, T.: Cesty profesionalizace andragogické práce. Andragogika, roč. 2012, č. 3, s. 5–6. Praha: Academia Economia, 2012.

• LANGER, T.: Určuje kvalitu vzdělávání pouze lektor? Praha: NÚV, 2013. Dostupné na WWW: <http://www.nuv.cz/t/urcuje-kvalitu-vzdelavani--pouze-lektor>.

Chcete-li se dozvědět více oimage lektora ajeho vzhledu, doporučuji ke studiu:

• LANGER, T.: Za oponou vzdělávání dospělých: Kostýmy. Andragogika vpraxi, roč. 2016, č. 7, s. 8–9. Praha: AIVD ČR, 2015.

• MEDLÍKOVÁ, O.: Lektorské dovednosti. 2. vyd. Praha: Grada, 2013.

Popis jednotlivých rolí lektora, charakteristik aspecifik různých profesí vrámci vzdělávání najdete zde:

• PALÁN, Z., LANGER, T.: Základy andragogiky. Praha: UJAK, 2008.

• PRŮCHA, J., VETEŠKA, J.: Andragogický slovník. 2. vyd. Praha: Grada, 2013.