Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Edice Účetnictví a daně

Anna Pelikánová

Účetnictví, daně a financování pro nestátní neziskovky

2., aktualizované vydání

Vydala GRADA Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7 jako svou 6 421. publikaci

Realizace obálky Jan Dvořák

Sazba Jan Šístek

Formát ePub Jan Šístek

Odborná redaktorka Ing. Šárka Kratochvílová

Počet stran 328

První vydání, Praha 2016

Vytiskla tiskárna Tisk Centrum, s.r.o., Moravany

___________________________________________

© GRADA Publishing, a.s., 2016

ISBN 978-80-271-9510-7 (ePub)

ISBN 978-80-271-9509-1 (pdf)

ISBN 978-80-271-0339-3 (print)

GRADA Publishing: tel.: 234 264 401, fax 234 264 400, www.grada.cz

Seznam zkratek

ČR – Česká republika

EU – Evropská unie

ČSÚ – Český statistický úřad

MF – Ministerstvo financí

HDP – hrubý domácí produkt

NO – neziskové organizace

NNO – nestátní neziskové organizace

OPS – obecně prospěšná společnost

ČÚS – České účetní standardy

NOZ – zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů

Zákon o OPS – zákon č. 248/1995 Sb., o obecně prospěšných společnostech a o změně a doplnění některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů

Živnostenský zákon – zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání, ve znění pozdějších předpisů

Zákon o obchod. korporacích – zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních korporacích, ve znění pozdějších předpisů

Rejstříkový zákon – zákon č. 304/2013 Sb., o veřejných rejstřících právnických a fyzických osob

Zákon o účetnictví – zákon č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů

Zákon o daních z příjmů – zákon č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, ve znění pozdějších předpisů

Zákon o DPH – zákon č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty, ve znění pozdějších předpisů

Zákon o silniční dani – zákon č. 16/1993 Sb., o dani silniční, ve znění pozdějších předpisů

Daňový řád – zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád, ve znění pozdějších předpisů

Zákoník práce – zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce, ve znění pozdějších předpisů

Zákon o rezervách – zákon č. 593/1992 Sb., o rezervách pro zjištění základu daně z příjmů

Majetkové daně – zákon č. 338/1992 Sb., o dani z nemovitých věcí, ve znění pozdějších předpisů

– zákonné opatření Senátu o dani z nabytí nemovitých věcí č. 340/2013 Sb.

Vyhláška č. 504/2002 Sb. – vyhláška č. 504/2002 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení zákona č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů, pro účetní jednotky, u kterých hlavním předmětem činnosti není podnikání, pokud účtují v soustavě podvojného účetnictví, ve znění pozdějších předpisů

Vyhláška č. 507/2002 Sb. – vyhláška č. 507/2002 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení zákona o účetnictví pro účetní jednotky účtující v soustavě jednoduchého účetnictví, ve znění pozdějších předpisů (platná do 2015)

Vyhláška č. 325/2015 Sb. – vyhláška č. 325/2015 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení zákona o účetnictví pro účetní jednotky účtující v soustavě jednoduchého účetnictví, ve znění pozdějších předpisů

Úvod

Publikace je uceleným přehledem poznatků v oblasti financování, účetnictví a daní vybraných účetních jednotek. Na knižním trhu není v současnosti aktuální publikace, kde by byly promítnuty legislativní změny dle nového občanského zákoníku a novel zákona o účetnictví a daňových zákonů od 1. 1. 2014.

Od ledna 2016 došlo k zásadním změnám účetních a daňových předpisů v rozsahu, jaký nemá obdoby.

Pro účetní období roku 2016 (pro účetní jednotky účtující v kalendářním roce), resp. pro účetní období započaté v průběhu roku 2016 (např. pro hospodářský rok 9/2016 až 8/2017) se uplat-ní novela zákona o účetnictví č. 221/2015 Sb.

Kromě zákona o účetnictví tato novela novelizovala také:

– zákon o daních z příjmů (částečně již pro rok 2015),

– zákon o rezervách (částečně již pro rok 2015),

– zákon o auditorech.

Další změny plynou z novelizace prováděcích vyhlášek -– pro nestátní neziskové subjekty jde o novelizaci vyhlášky č. 504/2002 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení zákona č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů, pro účetní jednotky, u kterých hlav-ním předmětem činnosti není podnikání, pokud účtují v soustavě podvojného účetnictví, ve znění pozdějších předpisů a Českých účetních standardů pro účetní jednotky, u kterých hlavní činnosti není podnikání 401 – 414.

Dále došlo k novelizaci zákona č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty, a zákona č. 338/1992 Sb., o dani z nemovitých věcí.

Neziskové organizace se dělí na státní a nestátní. Většina dostupné literatury je zaměřená na státní neziskové organizace. Tato publikace je cílena na nestátní (soukromé) neziskové organizace.

Kniha je určena zejména účetním a ekonomům v nestátních neziskových organizacích.

Publikace začíná vymezením základních pojmů a výčtem neziskových organizací a potom se věnuje nestátním neziskovým organizacím.

Další část se věnuje financování nestátních neziskových organizací. Tyto z principu své činnosti musí hledat i jiné zdroje financování než vlastní. Je důležité ozřejmit individuální a firemní dárcovství a zásady pro poskytování dotací ze státního rozpočtu.

Třetí část se zabývá vedením účetnictví a jednoduchým účetnictvím.

Jádrem publikace je daňová problematika v nestátních neziskových organizacích. Nestátní neziskové organizace mají velmi složité postavení:

– u DPH musí sledovat režim jednotlivých činností, popřípadě při kombinaci různých činností musí uplatnit poměrný nebo krátící koeficient,

– pro stanovení daně z příjmů musí sledovat příjmy a výdaje dle rozdělení na hlavní a doplňkovou činnost, a v neposlední řadě taky příjmy, které nejsou předmětem daně, příjmy které nejsou předmětem daně za určitých podmínek, příjmy osvobozené a příjmy, které jsou předmětem daně.

Není cílem této publikace poskytnout kompletní přehled všech zákonů. Autorka se zabývá vybranými problémy, s nimiž se potýkají neziskovky, jak to vyplynulo z její odborné praxe a lektorské činnosti.

Kniha je jedinečným uceleným přehledem poznatků v oblasti financování, účetnictví a daní pro nestátní (soukromé) neziskové organizace s promítnutím legislativních změn dle nového občanského zákoníku a novel zákona o účetnictví a daňových zákonů.

Po přečtení knihy se budete orientovat v legislativě pro nestátní neziskové organizace.

1.Význam neziskového sektoru v ČR

1.1Postavení neziskového sektoru v národním hospodářství

Ve smíšené ekonomice se setkáváme s ekonomickou aktivitou různých druhů organizací. Jedná se o soukromé ziskové, soukromé neziskové organizace a organizace veřejného sektoru. Některé odborné prameny hovoří o tzv. třísektorovém národním hospodářství.

Obrázek 1: Struktura národního hospodářství

Zdroj: vlastní

Neziskové organizace (dále jen NO) jsou důležitou součástí společnosti. Tyto organizace sdružují miliony občanů, poskytují širokou paletu služeb, napomáhají rozvoji společenského, ekonomického a nakonec i politického života. Význam nespočívá pouze v přidané ekonomické hodnotě či podílu na celkové zaměstnanosti, ale je vzhledem ke svému dopadu na takřka všechny sféry života společnosti mnohem komplexnější. Nejde jenom o to, že NO zabezpečují určité spektrum služeb, ale jsou indikátorem rozvinutosti občanské společnosti, ovlivňují veřejné mínění a společenské změny.

Můžeme se setkat i s jinými názvy pro NO, a to s názvy: „nevýdělečná organizace“ nebo s anglickým ekvivalentem „non-profit organization“.

NO je jednotka vytvořená za účelem výroby výrobků a poskytování služeb, ale zároveň její status nedovoluje, aby tato produkce byla pro osoby, které ji založily, řídí nebo financují, zdrojem příjmů, zisku nebo finančních výnosů.

Neziskový sektor je sektor, v němž organizace a instituce nejsou primárně založeny za účelem dosahování zisku. Na rozdíl od komerčních organizací, cílem NO není vytváření a rozdělování zisku mezi vlastníky, ale přímá produkce užitku. NO mohou však vytvářet zisk a mohou taky podnikat. Zisk se ale musí použít na rozvoj neziskové organizace.

1.2Vybrané oblasti působnosti neziskového sektoru

K vybraným oblastem působnosti NO patří sociální služby, kultura, školství, ekologie, zdravotnictví, tělovýchova a sport apod. Hovoříme taky o „veřejných službách“.

Tabulka 1: Přehled oblastí působení NO

Sociální služby

sociální služby pro staré a zdravotně postižené občany

sociální služby pro děti, mládež a rodiny

sociální služby vyloučeným osobám a komunitám

Zdravotnictví

ambulantní péče

ústavní péče

speciální primární péče (vč. zdravotnické záchranné služby a lékařské služby první pomoci)

poskytování léčivých přípravků a prostředků zdravotnické techniky

lázeňská péče

péče v dětských ozdravovnách

zdravotnická doprava

ochrana veřejného zdraví

záchytné protialkoholní a detoxikační stanice a ochranná léčba

Školství

předškolní vzdělávání

základní školství

střední školství

vysoké a vyšší odborné školství

speciální a jiné (např. umělecké) školství

volnočasové aktivity

tělovýchovné a sportovní aktivity

stravování žáků a studentů

ubytování žáků a studentů

pedagogicko-psychologické poradny

pedagogická centra ústavní výchovy

Zaměstnanost

politika zaměstnanosti

civilní služba

Kultura

profesionální umění

neprofesionální umění

knihovny

muzea, galerie

památková péče, kulturní dědictví

regionální a národnostní kultura

církve

Doprava

veřejná osobní silniční doprava

veřejná osobní drážní doprava

plavba a služby vodní dopravy

letecká doprava

Obrana

vojenská obrana

letecká záchranná a pátrací služba

Vnitřní věci

bezpečnost a veřejný pořádek

integrovaný záchranný systém vč. požární ochrany

archivnictví

azylová zařízení

ochrana obyvatelstva

spoje, poštovní služby

telekomunikační služby

Životní prostředí

ochrana přírody a krajiny

technická ochrana životního prostředí

Služby technické infrastruktury

vodní hospodářství

zásobování energiemi

Informační služby

portál veřejné správy

Zdroj: Analýza veřejných služeb/Ministerstvo vnitra

1.3Charakteristické znaky a funkce nestátních neziskových organizací

NO je možné dělit dle různých hledisek. Dle zřizovatele rozlišujeme státní a nestátní (soukromé, nevládní) NO. Státní NO zřizuje stát, kraje, obce a jejich organizační složky. Nestátní NO (dále jen NNO) jsou zřizovány zdola – občany. V zahraničí je používán jako ekvivalent nevládní/nestátní NO pojem „non-governmental organization“.

Cílem této publikace je poskytnout přehled o NO nestátního (soukromého, nevládního) typu, a to jak z pohledu jejich právního vymezení, tak z hlediska účetního a daňového.

Základními rysy NNO jsou:

• Veřejná prospěšnost – usilují o veřejné dobro jak jednotlivců, tak společnosti jako celku.

• Dobrovolnost – využívají dobrovolný výkon neplacené práce pro organizaci, dále dary, čestné účasti ve správných radách apod.

• Neziskovost – nepřipouští se přerozdělování zisků vzniklých z činnosti organizace mezi vlastníky nebo vedení NNO.

• Samosprávnost – nejsou kontrolované státem nebo institucemi stojícími mimo ně.

• Soukromé vlastnictví – základní struktura NNO je ve své podstatě soukromá.

Nestátní neziskový sektor, i když pro svou činnost potřebuje finanční zdroje z veřejných rozpočtů, zajišťuje činnosti, které by musel zabezpečit sám stát. A tak plní několik funkcí:

• Funkci ekonomickou – působí jako producent a spotřebitel statků, zaměstnavatel atd.

• Funkci sociální, která zahrnuje:

– funkci servisní – výkon a poskytování specifických statků,

– funkci participační – sdružování se a zapojování se do života společnosti.

• Funkci politickou, která zahrnuje:

– funkci ochranářskou – chrání jednotlivce i skupiny obyvatel před porušováním základních lidských práv,

– funkci demokratizační – dává lidem možnost ovlivnit veřejné mínění a tak rozvíjet demokracii.

• Funkci informační – osvětová funkce.

• Funkci kontrolní – laická kontrola demokratického procesu uplatňování veřejné volby nebo institucí veřejného sektoru.

Všechny uvedené funkce vycházejí z rámců hlavních činností NNO.

1.4Tradice a vývoj nestátních neziskových organizací v ČR

Neziskový sektor má v českých zemích bohatou tradici. Nadace a spolky měly vždy významný podíl na národní, kulturní a politické emancipaci (například národní obrození, vznik ČSR v roce 1918, sametová revoluce v roce 1989). Tradice byla zpřetrhána v době po sobě jdoucích totalitních režimů – fašistického a komunistického, kdy byla svobodná iniciativa občanů nežádoucí. Za socialismu nezisková autonomní sféra prakticky neexistovala a některé organizace fungovaly jako součást Národní fronty.

Rok 1989 přinesl v této oblasti zásadní změnu. Začaly vznikat tisíce NO a neziskový sektor od té doby prošel řadou změn. V České republice a vůbec celé střední a východní Evropě došlo k posunům v chápání pojmu občanská společnost. Nové společenské uspořádání přineslo občanům právo vyvíjet vlastní aktivity a sdružovat se v zájmové organizace, řešící vlastní problémy a problémy společnosti jako celku.

Počet NO se po roce 1989 začal dramaticky zvyšovat. V roce 1990 existovalo např. asi 3 800 občanských sdružení a o tři roky později to již bylo téměř šestkrát tolik (21 700). Od roku 1990 se začala rovněž formovat legislativa pro tento sektor.

Stručný přehled historie formování legislativy pro neziskový sektor, která předjímá podobu nového občanského zákoníku:

1990 – Zákon o sdružování občanů č. 83/1990 Sb. Účinnost od 1. 5. 1990.

1995 – Zákon o obecně prospěšných společnostech č. 248/1995 Sb., v platném znění č. 231/2010 Sb. Účinnost od 1. 1. 1996.

1997 – Zákon o nadacích a nadačních fondech č. 227/1997 Sb., v platném znění č. 158/2010 Sb. Účinnost od 1. 1. 1998.

2000 – zahájení prací na občanském zákoníku – návrh věcného záměru zákona (schválen v dubnu 2001).

2005 – Občanský zákoník, Eliáš, Zuklínová (hlavní zpracovatelé) – první konsolidovaná verze k veřejnému připomínkování.

2010 – Novela Zákona o nadacích a nadačních fondech č. 158/2010. Účinnost od 1. 7. 2010.

Novela Zákona o obecně prospěšných společnostech č. 231/2010, účinnost od 1. 1. 2011.

2012 – Nový občanský zákoník č. 89/2012 Sb. Účinnost od 1. 1. 2014.

2013 – Zákon o změně právní formy občanského sdružení na obecně prospěšnou společnost, č. 68/2013 Sb. Účinnost od 1. 4. 2013.

Vývoj počtu vybraných NNO od roku 1990 ukazuje Tabulka 2. – je použito členění dle Rady vlády pro NNO (nadace, občanská sdružení, nadační fondy, OPS, organizační jednotky sdružení, evidované právnické osoby). Zatím poslední údaje, které jsou k dispozici, jsou údaje za rok 2013.

Tabulka 2: Vývoj počtu NNO v letech 1990 až 2013

Rok:

Občanská sdružení

Nadace

Nadační fondy

Obecně prospěšné společnosti

Evidované právnické osoby

Organizační jednotky a sdružení

1990

3 879

1991

9 366

1992

15 393

1 551

1993

21 694

2 768

1994

24 978

3 800

1995

26 814

4 253

1996

27 807

4 392

1

1997

30 297

5 238

52

1998

36 046

55

71

129

1999

38 072

272

695

560

2000

42 302

282

735

557

2001

47 101

299

784

701

2002

49 108

330

825

762

4 785

30 547

2003

50 997

350

859

884

4 946

31 502

2004

53 306

362

898

1 038

4 927

32 020

2005

54 963

368

925

1 158

4 605

33 178

2006

58 347

380

992

1 317

4 464

28 868

2007

61 802

390

1 048

1 486

4 446

29 378

2008

68 631

411

1 095

1 658

4 399

29 752

2009

72 111

429

1 168

1 813

4 347

30 640

2010

72 111

449

1 205

1 958

4 352

31 166

2011

72 981

455

1 224

2 004

4 358

31 525

2012

79 462

435

1 195

1 969

4 401

34 656

2013

84 430

444

1 245

2 152

4 488

34 536

Zdroj: ČSÚ

Od roku 1996, kdy vstoupil v platnost zákon o obecně prospěšných společnostech, je možné pozorovat nárůst obecně prospěšných společností. Naopak od roku 1998, kvůli přísnějším požadavkům zákona o nadacích, došlo ke snížení počtů nadací, popřípadě jejich transformací do nadačních fondů.

Není sporu o tom, že neziskový sektor v ČR prožívá v současnosti období svého nového rozmachu. Avšak poslední údaje nasvědčují tomu, že tempo růstu počtu neziskových organizací se začíná zpomalovat. Jistým paradoxem a specifickým rysem zápasu neziskových organizací o své přežití v ČR je skutečnost, že zatímco proporce, vnitřní struktura, styl a pravidla fungování neziskového sektoru jsou ještě stále ve značném zpoždění za vyspělými zeměmi, přichází fáze jisté nasycenosti na trhu služeb, které tyto organizace zabezpečují. To znamená, že v blízkém čase můžeme očekávat ostřejší a intenzivnější selekci neziskových organizací na ty, které přežijí, a ty, které budou muset zaniknout. Chování představitelů státu a neziskových organizací může charakter této selekce zásadním způsobem ovlivnit.

1.5Ekonomické ukazatele pro nestátní neziskové organizace

Neziskový sektor zahrnuje velký počet ekonomických subjektů, které vytvářejí výkony a taky spotřebovávají a jsou tak přispěvatelé a tvůrci hrubého domácího produktu (dále jen HDP) ČR. Základní ekonomické ukazatele sledování výkonnosti tohoto sektoru jsou výdaje, výnosy a počty hodin dobrovolnické práce.

Konečné výdaje (spotřeba) neziskového nestátního sektoru jsou asi 1 % konečné spotřeby v národním hospodářství, a to primárně v oblastech bydlení, zdraví, kultuře, sociální péči, vzdělávání, sportu a další. Když analyzujeme příjmy (výnosy), podíl se pohybuje okolo 0,5 %. Významným údajem je údaj o dobrovolnické práci, která se objevuje téměř výhradně v oblasti nestátního neziskového sektoru. Bohužel, dobrovolnická práce se v čase výrazně snižuje. Pro ilustraci: v roce 2012 bylo v NNO odpracováno 44 866 tis. hodin, přičemž v roce 2005 to bylo 62 988 tis. hodin.

1.6Problémy v neziskovém sektoru

NO, především nestátní, se i přes dlouholetou tradici pořád potýkají s různými problémy, a to s nedostatkem finančních prostředků a vysokou mírou neefektivnosti své práce. Je to způsobeno slabou profesionalizací ekonomických pracovníků a také zbytečně složitou a nepřehlednou legislativou.

Problémy neziskového sektoru můžeme shrnout do níže uvedených bodů:

• chybí vymezení veřejné a vzájemné prospěšnosti,

• zastaralý dotační systém resortů,

• přebujelá byrokracie operačních programů,

• nedostatečná transparentnost neziskového sektoru,

• nepřehledná legislativa v daňové oblasti,

• složitá pravidla pro vznik a fungování neziskových organizací,

• oslabení finančních zdrojů a veřejných rozpočtů,

• chybí všeobecná koncepce rozvoje,

• nedostatek odborníků na připomínkování vznikajících zákonů pro NO,

• chybí dostatek schopných manažerů,

• slabá podpora formou firemních dobrovolníků,

• závislost některých neziskových subjektů na EU fondech a veřejných zdrojích,

• slabá finanční stabilita většiny NO,

• tlak na posilování vlastních příjmů, tj. samofinancování NO.

2.Místo neziskových organizací v právním řádu ČR

I když NO přinášejí společnosti a ekonomice nesporně velké pozitivní přínosy, nemají zcela jasné místo v právním řádu ČR. Nikde v právním řádu nenajdeme definici neziskové organizace. Nezisková organizace není v České republice oficiální právní termín ani právní forma či status právnické osoby, ale jde o termín již do značné míry ustálený ve společensko-ekonomických textech, sebe označení organizací i v praxi veřejné správy. Existuje spousta definic, jež se různým způsobem překrývají.

Neprovázanost mezi teorií a praxí může způsobit zpomalení procesu dalšího rozvoje neziskového sektoru.

2.1Veřejná prospěšnost a nový občanský zákoník

Obsahové vymezení veřejné prospěšnosti nebylo v teorii jasně definováno až do vzniku nového občanského zákoníku (dále jen NOZ) – zákona č. 89/2012 Sb. Ten zakotvuje definici veřejně prospěšných právnických osob. S tímto pojmem již dlouho pracují zahraniční právní úpravy, u nás se také používal v praxi neziskového sektoru, ale teprve od roku 2014 dostal tento pojem zákonnou definici.

Přidělení statusu veřejné prospěšnosti právnické osobě (neziskového a ziskového charakteru) může přinést výhody, které jsou uzákoněny v právních předpisech. Jako příklad uvedeme možnost čerpat dotační prostředky z veřejných rozpočtů, uplatňovat daňové výhody apod.

Je možné konstatovat, že veřejná prospěšnost spadá pod pojem veřejný zájem.

Veřejně prospěšná je právnická osoba, jejímž posláním je přispívat v souladu se zakladatelským právním jednáním vlastní činností k dosahování obecného blaha, pokud na rozhodování právnické osoby mají podstatný vliv jen bezúhonné osoby, pokud nabyla majetek z poctivých zdrojů a pokud hospodárně využívá své jmění k veřejně prospěšnému účelu.

Neziskovost nadále nesouvisí s právní subjektivitou, podstatný je výkon činnosti, která naplňuje podmínky veřejné prospěšnosti NOZ.

Nový občanský zákoník v § 146–150 zavedl nový institut „veřejné prospěšnosti“, který je nezávislý na právní formě organizace, tj. tento status může deklarovat i například spolek a podle některých výkladů i obchodní společnost, pokud splňuje zákonem stanovené podmínky (dosahování obecného blaha, bezúhonnost rozhodujících osob, nabytí majetku z poctivých zdrojů a jeho hospodárné využívání k veřejně prospěšnému účelu), avšak ze žádné právní formy (např. ani obecně prospěšné společnosti ani ústavu) neplyne automaticky. Občanský zákoník ani jiný zákon však dosud neupravuje, jaké výhody by měly z tohoto statusu plynout. Předpokládá se, že by to mělo být například daňové zvýhodnění darů pro takovou organizaci.

Podmínky pro zápis tohoto atributu do příslušných rejstříků právnických osob měl upravit zvláštní zákon o statusu veřejné prospěšnosti, jehož návrh mělo ministerstvo spravedlnosti připravený ještě před účinností nového občanského zákoníku a občanský zákoník se na něj odvolává, avšak po schválení vládou i sněmovnou jej senát 12. září 2013 zamítl.

Právnickou osobu lze ustavit ve veřejném nebo v soukromém zájmu. Tato její povaha se posuzuje podle hlavní činnosti právnické osoby.

2.2Veřejně prospěšný poplatník dle zákona o daních z příjmů

Veřejně prospěšný poplatník je nově definován od 1. 1. 2014 v § 17a zákona č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů (dále jen zákon o daních z příjmů). Veřejně prospěšný poplatník je poplatník, který jako svou hlavní činnost vykonává činnost, která není podnikáním (do konce roku 2013 byli tito poplatníci definováni v § 18 odst. 3 zákona o daních z příjmů, v platném znění, jako poplatníci, kteří nejsou založeni nebo zřízeni za účelem podnikání).

Zákon č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, přestal sloužit v obecné rovině pro získání přehledu NO. Veřejně prospěšný poplatník je dle zákona o daních z příjmů ten, který v souladu se zakladatelskými listinami jako svou hlavní činnost vykonává činnost, která není podnikáním.

Nyní tedy pro účely posouzení, zda se jedná o veřejně prospěšného poplatníka, bude záležet na formulaci hlavní činnosti v zakladatelském právním jednání, statutu, stanovách atd. I když tedy bude u takovéhoto poplatníka převažovat činnost podnikatelská, mělo by se na něj hledět pro účely daně z příjmů jako na veřejně prospěšného poplatníka podle definice hlavní činnosti v jeho zakladatelském dokumentu.

V § 17a odst. 2 zákona o daních z příjmů je vymezeno, který subjekt není považován za veřejně prospěšného poplatníka, i když není jeho hlavní činností podnikání. Tito negativně vymezení poplatníci jsou sice právnické osoby, ale nemají výhody veřejně prospěšného poplatníka (např. osvobozené bezúplatné příjmy, možnost uplatnit snižující položku dle § 20 odst. 7 zákona o daních z příjmů a mají povinnost vždy podávat daňové přiznání).

Veřejně prospěšným poplatníkem není:

• obchodní korporace,

• Česká televize, Český rozhlas, Česká tisková kancelář,

• profesní komora nebo poplatník založený za účelem ochrany a hájení podnikatelských zájmů svých členů, u nichž nejsou členské příspěvky osvobozeny od daně s výjimkou organizace zaměstnavatelů (jedná se o profesní komory – Komora daňových poradců, Komora auditorů, Česká lékařská komora, Komora architektů, Česká stomatologická komora, apod. a dále Agrární a Hospodářská komora),

• zdravotní pojišťovna,

• společenství vlastníků jednotek,

• nadace, která slouží pro podporu osob blízkých zakladateli (tzv. rodinné nadace).

Veřejně prospěšným poplatníkem i nadále je:

• zájmové sdružení právnických osob, pokud není zřízeno za účelem podnikání,

• spolek,

• odborová organizace,

• politická strana a politické hnutí,

• registrovaná církev a náboženská společnost,

• nadace a nadační fond,

• obecně prospěšná společnost a ústav,

• veřejná vysoká škola a veřejná výzkumná instituce,

• školská právnická osoba,

• organizace zaměstnavatelů,

• organizační složka státu,

• obec, kraj, dobrovolný svazek obcí,

• Regionální rada regionů soudržnosti,

• příspěvková organizace,

• státní fond atd.

Pozor, jak je zřejmé z výše uvedených definic, nesmí se zaměňovat „status veřejné prospěšnosti“ dle NOZ a „veřejně prospěšného poplatníka“ dle zákona o daních z příjmů.

Po novelizaci zákona o účetnictví a prováděcí vyhlášky č. 504/2002 Sb. najdeme od 1. 1. 2016 definici hlavní a hospodářské činnosti v § 5a vyhlášky č. 504/2002 Sb. (přesun této úpravy z § 28 bez jakýchkoliv věcných změn). Hlavní činností je pro účely této vyhlášky veškerá činnost, pro kterou byla účetní jednotka založena nebo zřízena zvláštním právním předpisem, zřizova-cí listinou nebo jiným dokumentem. Hospodářskou činností se rozumí hospodářská činnost stanovená zvláštním právním předpisem nebo činnost stanovená ve zřizovací listině, statutu, zakládající listině nebo zapsaná v příslušném rejstříku, zejména činnost doplňková, vedlejší, podnikatelská nebo jiná činnost.

2.3Veřejné rejstříky

Údaje o fyzických a právnických osobách najdeme ve veřejných rejstřících. Veřejným rejstříkem, do kterého se musí zapisovat zákonem stanovené údaje o fyzických a právnických osobách, se ve smyslu rejstříkového zákona č. 304/2013 Sb., o veřejných rejstřících právnických a fyzických osob, rozumí:

• spolkový rejstřík,

• nadační rejstřík,

• rejstřík ústavů,

• rejstřík společenství vlastníků jednotek,

• rejstřík obecně prospěšných společností,

• obchodní rejstřík.

Tyto veřejné rejstříky vedou tzv. rejstříkové soudy a součástí veřejného rejstříku je taktéž sbírka listin. Údaje o zapsaných osobách a listiny ve sbírce jsou zveřejňovány způsobem umožňujícím dálkový přístup (princip formální publicity). Pro obchodní korporace nebo obecně prospěšné společnosti to není nic nového, zpozornět by měly zejména spolky (terminologií starého občanského zákoníku občanská sdružení) a další právnické osoby, jejichž rejstříky dřív vedly jiné subjekty.

Účelem veřejného rejstříku je poskytnout každému možnost si kdykoliv ověřit, zda určitá osoba skutečně existuje, její historii, čím se zabývá a zabývala v minulosti, kde sídlí, kdo za ni jedná atd. To přispěje k lepší transparentnosti zapisovaných subjektů (nehledě na úsporu času např. spolkům, kterým odpadne neustálé dokládání stanov či zápisů ze shromáždění, neboť každý si bude moci ve spolkovém rejstříku ověřit, že spolek jako právnická osoba skutečně existuje a kdo je jeho statutárním orgánem). Zákon navíc chrání ty, kteří jednají s dobrou vírou ve správnost a aktuálnost údajů zveřejněných v rejstříku (princip materiální publicity).

Do veřejného rejstříku se musí zapisovat následující právní formy NNO:

• spolky – dříve občanská sdružení (spolkový rejstřík),

• zájmová sdružení právnických osob (spolkový rejstřík),

• nadace (nadační rejstřík),

• nadační fondy (nadační rejstřík),

• ústavy (rejstřík ústavů),

• obecně prospěšné společnosti (rejstřík obecně prospěšných společností).

Rejstříkový zákon stanoví jednak výčet skutečností, které se zapisují o všech osobách, a pak ještě jednotlivě další údaje zapisované do příslušných rejstříků podle právní formy.

Návrh na zápis lze podat pouze na speciálních formulářích, které jsou k dispozici na stránkách Ministerstva spravedlnosti ČR (www.justice.cz). K návrhu je také potřeba přiložit všechny potřebné listiny, které dokládají uváděné skutečnosti, popř. které se zakládají do sbírky listin. Jaké dokumenty se musí zakládat do sbírky listin, nalezneme v ustanoveních § 66 – § 74 rejstříkového zákona.

Zapisovaná osoba může společně s návrhem na zápis navrhnout, aby rejstříkový soud rozhodl, že se údaje zapsané do veřejného rejstříku o členech orgánů a o sídle zapsané osoby znepřístupní veřejnosti. Tento návrh však musí být ve veřejném zájmu.

2.3.1Co se stalo po 1. lednu 2014 s bývalými rejstříky?

Bývalý nadační rejstřík se automaticky začal považovat za nadační rejstřík podle rejstříkového zákona. Stejně tak bývalý rejstřík obecně prospěšných společností se stal rejstříkem obecně prospěšných společností ve smyslu rejstříkového zákona. Bývalý registr zájmových sdružení právnických osob, který byl veden krajskými úřady, se automaticky stal součástí spolkového rejstříku; krajské úřady měly povinnost předat spisy příslušným rejstříkovým soudům do 1 měsíce po nabytí účinnosti rejstříkového zákona. Občanská sdružení dříve registrována Ministerstvem vnitra ČR a jejich organizační jednotky oprávněné jednat svým jménem se taktéž zapisují do spolkového rejstříku; Ministerstvo vnitra předalo příslušným rejstříkovým soudům do 3 měsíců po dni nabytí účinnosti rejstříkového zákona spisy, ale už do 1 měsíce údaje v elektronické podobě, a to údaje o názvu, číslu registrace, identifikačním číslu osoby, dne vzniku, právní formě a sídle vyjádřené referenční vazbou kódu adresního místa na referenční údaj o adrese v základním registru územní identifikace.

2.3.2Co tedy bylo a je nutné udělat a v jakých lhůtách?

Zapsaná osoba musela do 6 měsíců ode dne nabytí účinnosti rejstříkového zákona uvést zapsaný stav do souladu se stavem požadovaným zákonem, ledaže se jednalo o osobu zapsanou do spolkového rejstříku, tato má lhůtu 3 roky. V opačném případě ji k tomu rejstříkový soud vyzval a stanovil ve výzvě dodatečnou přiměřenou lhůtu ke splnění této povinnosti; po marném uplynuté této lhůty bude osoba zrušena s likvidací.

Když nebude návrh splňovat stanovené náležitosti, v takovém případě rejstříkový soud návrh na zápis odmítne usnesením. Toto rozhodnutí vydá v případě, že návrh trpí některou z vad. Nejprve však vyzve navrhovatele k odstranění vad, což musí soud udělat do 3 pracovních dnů od doručení návrhu. Vady návrhu, kvůli kterým může být návrh odmítnut, jsou: byl podán osobou, která k návrhu není oprávněna, nebyl podán předepsaným způsobem, neobsahuje všechny předepsané náležitosti, je nesrozumitelný nebo neurčitý, nebyly k němu připojeny listiny, jimiž mají být podle zákona doloženy údaje o zapisovaných skutečnostech, účel zakládané právnické osoby je v rozporu s ustanovením § 145 NOZ.

Rejstříkové soudy v řízení zejména zkoumají:

• zda údaje o zapisovaných skutečnostech vyplývají z doložených listin,

• zda navrhované jméno není zaměnitelné s jiným již existujícím zapsaným jménem nebo není-li klamavé,

• zda provedení zápisu právnické osoby nebrání probíhající trestní stíhání nebo výkon trestu, který jí byl uložen podle zákona upravujícího trestní odpovědnost právnických osob a řízení proti nim. Rejstříkový soud by měl rozhodnout, popř. provést zápis nejpozději do 5 pracovních dnů, popřípadě bez zbytečného odkladu (u přeměn právnických osob), a to od podání návrhu.

2.3.3Nesprávnost nebo neúplnost údajů v rejstříku

Pokud údaje v rejstříku nebudou úplné nebo nebudou odpovídat skutečnosti, nelze se dovolávat neplatnosti údajů ve veřejném rejstříku proti osobě, která jednala v dobré víře v zapsané údaje. Pokud obsah zápisu ve veřejném rejstříku odporuje zákonu, rejstříkový soud vyzve dotyčnou osobu, aby údaje doplnila nebo opravila a stanoví jí k tomu lhůtu. Pokud osoba neuposlechne, může soud rozhodnout o jejím zrušení.

Pokud soud vyzve právnickou osobu, aby doložila potřebné listiny v řízení, které lze zahájit i bez návrhu, a tato neuposlechne, lze jí udělit také pořádkovou pokutu až do výše 100 000 Kč.

Každá NNO si musí přečíst rejstříkový zákon a vytisknout si seznam údajů a listin, které musí mít jejich právní forma v rejstříku zapsané a založené. Na stránkách Ministerstva spravedlnosti ČR je možné si ověřit, zda jsou údaje v rejstříku zapsané (www.justice.cz). Údaje a listiny, které jsou neaktuální nebo které chybí (spolky si ověří i to, zda tam mají zapsané své organizační jednotky – pobočné spolky), je třeba opravit a doplnit. Musí se k tomu použít formulář, který je na stránkách Ministerstva spravedlnosti ČR. Spolky (dříve občanská sdružení) a zájmová sdružení právnických osob mají na vše čas do konce roku 2016. Zákonodárce poskytl neziskovým organizacím pro úpravu vnitřních předpisů více času než podnikatelským subjektům. Sankce pro případ nesplnění povinností jsou v ustanovení § 3041 odst. 2 NOZ.

Situace kolem zpoplatnění změn prováděných ve spolkovém rejstříku se v průběhu doby několikrát změnila. Nejprve byl zákon o soudních poplatcích (zákon č. 549/1991 Sb.) novelizován zákonem č. 335/2014 Sb. tak, že spolkům umožnil provádět změny týkající se zápisu ve spolkovém rejstříku bez soudního poplatku pouze do 30. 6. 2016. Následně však zákon č. 87/2015 Sb. přinesl „trvalou“ novelu zákona o soudních poplatcích, a to s účinností od 1. 5. 2015. Od tohoto data jsou spolky, pobočné spolky, ústavy, nadace, nadační fondy a obecně prospěšné společnosti při zápisu do veřejného rejstříku nebo zápisu změny osvobozeny od soudního poplatku.

3.Druhy neziskových organizací

NO lze dělit pro různé účely dle různých hledisek. Uvedeme pouze ta nejvýznamnější.

3.1Druhy neziskových organizací z globálního hlediska

Organizace veřejně prospěšné – jsou založeny za účelem poslání spočívajícím v produkci veřejných a smíšených statků, které uspokojují potřeby veřejnosti – společnosti (příkladně charita, ekologie, zdravotnictví, vzdělávání, veřejná správa), např. Český červený kříž.

Organizace vzájemně prospěšné – jsou založeny za účelem vzájemné podpory skupin občanů (i právnických osob), které jsou spjaty společným zájmem. Jejich posláním je tedy uspokojování svých vlastních zájmů a veřejná správa dbá, aby se jednalo o takové zájmy, které jsou ve vztahu k veřejnosti korektní, tedy neodporují zájmům druhých občanů a právnických osob. Jde například o realizaci aktivit v kultuře, tělesné kultuře, profesních zájmů, ochrany zájmů skupin apod., např. Sokol.

3.2Druhy neziskových organizací dle zřizovatele

Státní NO (zřizovatelem je stát, kraje, obce, případně jejich organizační složky – jedná se především o organizační složky a příspěvkové organizace, které zabezpečují výkon státní správy a zajištění veřejných služeb, např. školství, zdravotnictví a sociální služby).

Nestátní/soukromé NO (zřizovatelem jsou občané – jedná se o spolky, nadace, ústavy apod. Zabezpečují podobné služby jako státní NO. Každý subjekt je zřizován a usměrňován zvláštními zákony, kde jsou stanoveny vznik, zánik, způsoby řízení a orgány organizací).

Následující tabulka je přehledem právních forem pro vybrané NNO od 1. 1. 2014.

Tabulka 3: Přehled právních norem po rekodifikaci NOZ

DRUH NNO

PRÁVNÍ NORMA

spolek

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

ústav

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

obecně prospěšná společnost

zákon č. 248/1995 Sb., o obecně prospěšných společnostech

nadace

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

nadační fondy

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

zájmové sdružení právnických osob

zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník

polické strany a hnutí

zákon č. 424/1991 Sb., o sdružování v politických stranách a v politických hnutích

registrované církve a náboženské společnosti

zákon č. 3/2002 Sb., o svobodě náboženského vyznání a postavení církví a náboženských společností

veřejná výzkumná instituce

zákon č. 341/2005 Sb., o veřejných výzkumných institucích

školská právnická osoba

zákon č. 561/2004 Sb., školský zákon

honební společenstvo

zákon č. 449/2001 Sb., o myslivosti

odborová organizace

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

Zdroj: vlastní

4.Nový občanský zákoník a právní formy nestátních neziskových organizací

V dubnu 2012 byl ve Sbírce zákonů ČR vyhlášen dlouho očekávaný a diskutovaný zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník. Tento zákon nahradil bývalý občanský zákoník (zákon č. 40/1964 Sb.) a také řadu dalších zákonů (např. zákon o sdružování občanů, zákon o nadacích a nadačních fondech, zákon o nájmu a podnájmu nebytových prostor, částečně obchodní zákoník atd.).

Obecným rysem NOZ je, že zastřešuje obchodní i občanský zákoník a některé další zákony. Při uzavírání obchodních vztahů odpadá odkaz na vůli stran, zda budou postupovat dle občanského nebo obchodního zákoníku. Obsahuje mj. kompletní úpravu závazkového práva. Je méně formální, klade větší důraz na skutečný projev vůle.

U neziskovek nespoléhá na samostatné zákony, jak tomu bylo do roku 2013. Staré smlouvy se řídí zákony podle staré právní úpravy, bylo však nutné dodatkem podřídit se novému právnímu stavu. Toto se týká jak NO, tak podnikatelských subjektů.

4.1Nové právní formy nestátních neziskových organizací po rekodifikaci

Korporace – v současné právní úpravě tam patří spolky (§ 214 a násl. NOZ) – reprezentují soukromý nebo veřejný zájem, nebo to může být i kombinace soukromého a veřejného zájmu. Můžou mít kromě hlavní i vedlejší činnost (v rámci vedlejší činnosti můžou i podnikat), ale zisk musí být použít na podporu spolku. Dále tam patří církve, politické strany, profesní komory, příspěvkové organizace apod.

Fundace – (§ 303 a násl. NOZ) – ošetřují majetek a přerozdělují jej dle zákona jiným. Je typické, že jejich základ (fundus) tvoří majetek určený k určitému účelu.

Patří tam nadace (§ 306 a násl. NOZ) a nadační fondy (§ 394 a násl. NOZ). Nadace nově můžou podnikat na podporu své hlavní činnosti. Po překročení nadačního kapitálu nebo obratu v uplynulém účetním období, a to 10násobku minimální zákonné hodnoty nadačního kapitálu (500 tis. Kč), mají povinnost auditu roční účetní závěrky. Nadace se může transformovat na nadační fond, který nemá stanovenou minimální hodnotu vkladu, nemá nadační listinu a kapitál a nepočítá se s jeho dlouhodobou existencí. Nadační fond se může transformovat do nadací.

Ústavy (§ 402 a násl. NOZ) – jsou kombinací lidského a majetkového principu (majetkové vklady). V ústavech je osobní i majetková složka propojena. Ústav nemá členy jako korporace, ale zaměstnance. Majetek ústavu není tak chráněn jako u fundací. Jako hlavní i vedlejší činnost můžou provozovat podnikatelskou činnost, ale zisk se musí použít pro ústav. Můžou zakládat obchodní společnosti. Při překročení hranice 10 milionů Kč čistého obratu za minulé uzavřené účetní období je povinnost ověření účetní závěrky auditorem. Ústav vyhotovuje výroční zprávu, pokud zakladatelská listina neurčí jinak.

4.2Jak probíhala transformace nestátního neziskového sektoru?

Do 31. 12. 2013 mohla občanská sdružení pro zachování historie založit obecně prospěšné společnosti (pro služby veřejnosti za úplatu) a aktivity členské základy ponechat ve sdružení.

Od 1. 1. 2014 se občanská sdružení stala automaticky spolkem, nebo se mohla transformovat na ústav, anebo na sociální družstvo – § 758 a násl. zákona č. 90/2012 Sb., o obchodních korporacích (vyvíjení obecně prospěšné činnosti za účelem pracovní a sociální integrace znevýhodněných osob do společnosti; členem mohou být zaměstnanci družstva, dobrovolníci a osoby, kterým je poskytována služba družstva; nemohou podnikat, ale zisk se může přerozdělovat mezi členy).

Od 1. 1. 2014 nadace a nadační fondy – jejich právní osobnost se nezměnila. Podřídily se NOZ.

Od 1. 1. 2014 obecně prospěšné společnosti – nadále budou pouze ty obecně prospěšné společnosti, které vznikly do 31. 12. 2013. Po 1. 1. 2014 nelze obecně prospěšné společnosti zakládat (k obecně prospěšným službám bude možné založit ústavy, nadace, nadační fondy).

Od 1. 1. 2014 se organizační jednotky s právní subjektivitou automaticky změnily na pobočné spolky.

Transformace se řídí obecným postupem o přeměnách právnických osob v NOZ (§ 174 a násl. NOZ).

4.2.1Příklad na občanské sdružení

Jedním z řady zákonů, které NOZ zrušil, byl zákon č. 83/1990 Sb., o sdružování občanů. Znamená to, že s účinnosti od 1. 1. 2014 nemohou již vznikat nová občanská sdružení. Na všechna občanská sdružení se začalo automaticky pohlížet jako na spolky. Tj. nezanikla, pouze se změnilo označení jejich právní normy. Zůstává jim název, identifikační číslo, sídlo, historie i všechna práva a povinnosti z již uzavřených smluv. Sdružení se s účinnosti od 1. 1. 2014 začala řídit právní úpravou spolků v NOZ (§ 214 a násl. NOZ). Základní idea této právnické osoby se nemění.

Po 1. 1. 2014, pokud jim nebude vyhovovat právní forma, se mohou transformovat na ústav (§ 402 a násl. NOZ) nebo na sociální družstvo (upraveno zákonem č. 90/2012 Sb., o obchodních korporacích).

Ve lhůtě do 2 let od účinnosti NOZ bylo nutné dát název spolku do souladu s NOZ, pokud nejsou důležité důvody pro zachování stávajícího názvu (postačí doplnit označení právní formy „z.s.“). Do 3 let od účinnosti NOZ je nutné upravit stanovy a doplnit potřebné údaje do veřejného rejstříku.

4.2.2Příklad na organizaci s mezinárodním prvkem

Byl zrušen zákon č. 83/1990 Sb., o sdružování občanů, a zákon č. 116/1985 Sb., o podmínkách činnosti organizací s mezinárodním prvkem. Tyto subjekty byly vedené v registru u Ministerstva vnitra. Tyto evidence se od 1. 1. 2014 považují za spolkový rejstřík, vedený rejstříkovými soudy, na které přechází agenda z Ministerstva vnitra.

Mezinárodní nevládní organizace založené dle zákona č. 116/1985 Sb., o podmínkách činnosti organizací s mezinárodním prvkem se považují za právnické osoby, které zřídily v ČR zahraniční pobočný spolek podle NOZ (§ 126 odst. 1 zákona č. 304/2013 Sb., o veřejných rejstřících právnických a fyzických osob). Na zahraniční pobočný spolek se použijí ustanovení NOZ o pobočném spolku.

Mezinárodní nevládní organizace a zvláštní organizace pro zastoupení zájmů ČR v mezinárodních nevládních organizacích, které byly zřízeny nebo kterým bylo povoleno vyvíjet činnost v ČR nebo kterým bylo povoleno mít sídlo v ČR podle zákona č. 116/1985 Sb., o podmínkách činnosti organizací s mezinárodním prvkem se považují za spolky podle NOZ (§ 126 odst. 2 zákona č. 304/2013 Sb., o veřejných rejstřících právnických a fyzických osob).

4.2.3Příklad na nadaci a nadační fond

Zákon o nadacích a nadačních fondech byl zrušen a nově bude pro nadace a nadační fondy platit úprava obsažená v NOZ. Právní úprava teoreticky umožňuje změnu nadace na nadační fond (§ 391 a násl. NOZ). Nadace a nadační fondy měly do 6 měsíců ode dne nabytí účinnosti NOZ doplnit zapisované skutečnosti do veřejného rejstříku.

Do 2 let ode dne nabytí účinnosti NOZ se musel uvést název dotčené právnické osoby do souladu s požadavky NOZ, zakladatel může upravit zakládací listinu.

Do 3 let ode dne nabytí účinnosti NOZ je potřeba doplnit zakládací listinu a předat k založení do Sbírky listin příslušnému rejstříkovému soudu.

4.2.4Příklad na obecně prospěšnou společnost

Od 1. 1. 2014 nadále budou pouze ty obecně prospěšné společnosti, které vznikly do 31. 12. 2013. Od tohoto data nelze obecně prospěšné společnosti zakládat. Stávající obecně prospěšné společnosti se nadále budou řídit zákonem č. 248/1995 Sb., o obecně prospěšné společnosti.

K obecně prospěšným službám bude možné založit ústav, nadaci nebo nadační fond dle § 174 a násl. NOZ. Do 6 měsíců od dne nabytí účinnosti NOZ bylo nutné doplnit zapisované skutečnosti do veřejného rejstříku.

4.2.5Příklad na zájmové sdružení právnických osob

Zájmová sdružení právnických osob byla zakládána podle § 20 starého občanského zákoníku. NOZ vlastní úpravu pro zájmová sdružení právnických osob nemá, proto po lednu 2014 nebudou nová zájmová sdružení právnických osob zakládána.

Existující zájmová sdružení právnických osob se řídí dosavadními právními předpisy.

Zájmová sdružení právnických osob se budou moci transformovat na spolek.

Do 3 let od dne nabytí účinnosti NOZ, poté co krajské úřady předají údaje o zájmových sdruženích právnických osob soudům, musí zájmové sdružení právnických osob doplnit do spolkového rejstříku všechny údaje a listiny stanovené rejstříkovým zákonem.

4.2.6Příklad na církevní právnickou osobu

Zákon o církvích a náboženských společností č. 3/2002 Sb. zůstává v platnosti a účinnosti. NOZ se těchto subjektů dotkne v částech upravující obecné otázky právnických osob (§ 118 a násl. NOZ) a taky v dalších částech NOZ.

Rejstřík církevních právnických osob bude i nadále vést Ministerstvo kultury.

5.Vznik, zánik a řízení vybraných forem nestátních neziskových organizací

Od 1. 1. 2014 NOZ a zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních korporacích rozlišuje:

• spolky (§ 214 a násl. NOZ),

• ústavy (§ 402 a násl. NOZ),

• nadace (§ 306 a násl. NOZ),

• nadační fondy (§ 394 a násl. NOZ),

• sociální družstva (§ 758 a násl. zákona o obchodních korporacích).

NOZ se nestaví do té role, že by znal a nařizoval jediné správné řešení, ale nabízí určitou variabilitu cest k nějakému cíli. K určitým činnostem je možné založit jak spolek, stejně dobře jako nadaci nebo nadační fond nebo ústav a popřípadě něco jiného. Je na každém, aby si zmapoval klady a zápory jednotlivých cest a podle toho se rozhodl, co mu nejlépe bude vyhovovat. NOZ stojí na koncepci, aby si jednotlivé osoby samy hledaly pro sebe optimální cestu.

5.1Spolek

Spolek je právnická osoba založená za účelem naplňování určitého zájmu jeho zakladatelů. Nezáleží, zda je účel, pro který byl spolek založen, zcela soukromý (skupina osob sdružujících se za účelem věnovat se společně svému zájmu) nebo naopak veřejný (spolek založený za účelem např. pomoci ohroženým skupinám obyvatel), zákonná úprava umožňuje obě podoby, popřípadě jejich kombinaci.

Členem spolku může být fyzická i právnická osoba. Členství ve spolku je osobní povahy a nepřechází na právního nástupce člena. O přijetí člena rozhoduje obvykle nejvyšší orgán spolku. Spolek může, ale není to povinné, vést seznam svých členů. Zveřejnění seznamu členů je možné, pokud souhlasí všichni jeho členové. Pokud někteří členové nechtějí být v seznamu uveřejnění, seznam se může zveřejnit i neúplný, ale musí to být na seznamu uvedeno.

Členství ve spolku může zaniknout vystoupením člena, nezaplacením členského příspěvku či vyloučením spolku za závažné porušení povinnosti vyplývajících z členství.

Jak založit spolek:

• minimálně tři osoby vede společný zájem a dohodnou se na znění stanov (§ 218 NOZ),

• nebo kdokoliv (svolavatel) svolá ustanovující schůzi (§ 222 a násl. NOZ), která usnesením schválí následně stanovy.

Spolek vzniká dnem zápisu do veřejného rejstříku. Pokud není zapsán do 30 dnů ode dne podání návrhu na zápis a pokud nebylo v této lhůtě ani vydáno rozhodnutí o odmítnutí zápisu, považuje se spolek za zapsaný do rejstříku 30. dnem od podání návrhu.

Obsah stanov:

1. povinné části:

• název, který musí obsahovat slovo „spolek“ nebo „zapsaný spolek“ nebo zkratku „z. s.“,

• sídlo,

• účel, pro který byl založen,

• práva a povinnosti členů vůči spolku, popř. určení způsobu, jak jim budou práva a povinnosti vznikat,

• určení statutárního orgánu.

2. dobrovolné části (pokud nejsou definované, tak se použijí přiměřeně ustanovení NOZ):

• druhy členství, práva a povinnosti jednotlivých druhů,

• přechod členství na právního nástupce,

• proces přijímání členů,

• členský příspěvek,

• pobočné spolky,

• pravidla pro vedení seznamu členů,

• zánik členství, vyloučení člena,

• orgány spolku (statutární orgán, nejvyšší orgán, kontrolní komise, rozhodčí komise, další) a jejich označení, ustanovování, funkční období, pravomoci,

• členská schůze – práva a povinnosti, pravomoci, svolávání, usnášeníschopnost, hlasování, průběh zasedání, pořizování zápisu,

• rozhodnutí o neplatnosti rozhodnutí orgánů spolku,

• zrušení a likvidace spolku,

• fúze a rozdělení spolků.

Stanovy v úplném znění musí být uloženy v sídle spolku.

Organizace a řízení spolku:

Nejvyšším orgánem spolku je obvykle členská schůze (pokud není stanovami určeno jinak). Zasedáni musí být svoláno minimálně 1krát do roka. Pokud je schůze usnášeníschopná, vyhotoví se zápis. Kontrolní komise (není povinná) dohlíží nad řádným vedením záležitostí spolku. Je-li zřízena rozhodčí komise, rozhoduje ve sporných záležitostech.

Statutární orgánem může být výbor nebo předseda.

Spolky mohou vytvořit nový spolek jako svůj svaz k uplatňování společného zájmu. Stanovy mohou taky založit pobočný spolek jako organizační jednotku spolku. Právní osobnost pobočního spolku se odvozuje od právní osobnosti hlavního spolku, což je vyjádřeno v názvu pobočného spolku.

Ačkoliv členové spolku mohou být zavázáni přispívat na jeho činnost formou členského příspěvku, za případné dluhy spolku neručí a jejich účast ve spolku je zcela dobrovolná.

Vedle své hlavní činnosti, kterou je dosahování stanoveného účelu, může spolek vyvíjet i tzv. vedlejší činnost, v rámci které může dokonce i podnikat. Na rozdíl od obchodních korporací je však veškerý dosažený zisk použit pro podporu činnosti spolku a dosahování účelu, za kterým byl založen. Zisk není tedy rozdělován mezi členy nebo zakladatele. Podnikání nebo jiná výdělečná činnost však nikdy nesmí být činností hlavní.

Spolek je zrušen likvidací soudem na návrh osoby nebo i bez návrhu v případě, že vyvíjí zakázanou činnost, vyvíjí činnost, která je v rozporu s hlavní a vedlejší činnosti spolku ve stanovách, nutí 3. osoby k členství, podpoře spolku, brání členům ze spolku vystoupit. Likvidátor naloží s likvidačním zůstatkem dle stanov.

5.2Ústav

Další novou formou právnické osoby podle NOZ je ústav. Ústavy jsou zakládány za účelem provozovat činnosti užitečné pro veřejnost s tím, že výsledky jejich činnosti jsou každému rovnocenně dostupné za předem stanovených podmínek. Ústav je obdobou bývalé OPS pouze s několika odlišnostmi. Ústav nemá členy, a proto je více vhodný pro organizace, jejichž členská základna je pouze formální a které se soustřeďují na poskytování služeb.

Praktické omezení pro ústavy je v tom, že mají povinnost služby poskytovat na nediskriminačním základě. Tudíž např. není možné stanovovat různé ceny za stejnou službu pro různé skupiny osob. Naopak u spolků je běžné, že třeba jako vstupné na akci pořádnou spolkem platí nečlenové spolku vyšší ceny než členové, což má mimo jiné motivovat ke vstupu do spolku.

Obecně lze ale říci, že ústav není vhodný pro různé rodinné a vzájemné poskytovatele služeb, kteří určité příjemce zvýhodňují oproti jiným. Pro klasickou sociální službu je ústav vhodný.

Jak založit ústav:

• zakládací listinou,

• nebo pořízením pro případ smrti.

Náležitosti zakládací listiny:

• název ústavu, který musí obsahovat slova „zapsaný ústav“ či zkratku „z. ú.“,

• sídlo,

• účel ústavu vymezením předmětu jeho činnosti, popřípadě i předmět jeho podnikání,

• údaj o výši vkladu, popřípadě o jeho nepeněžitém předmětu,

• počet členů správní rady i jména a bydliště jejích prvních členů,

• podrobnosti o vnitřní organizaci ústavu, nevyhradí-li se její úprava statutu ústavu.

Ústav vzniká zápisem do veřejného rejstříku. Podrobnosti fungování ústavu může upravit statut, který vydává správní rada a který se zakládá do rejstříku.

Pro ústav je tedy typické využití nejen osobní, ale také majetkové složky organizace (na rozdíl např. od spolku, který je založený pouze na osobní složce, se v případě ústavu počítá s majetkovými vklady).

I ústavy mohou provozovat podnikatelskou činnost, zisk však může ústav použít jen k podpoře činnosti, pro niž byl založen, a k úhradě nákladů na vlastní správu.

Na rozdíl od spolků mají ústavy zákonem danou strukturu orgánů:

• ředitel (statutární orgán ústavu, s nárokem na odměnu),

• správní rada (dohlíží na ředitele, rozhoduje o hlavních finančních otázkách atd., nárok na odměnu jen, je-li to v zakládací listině).

Některé povinnosti ústavu:

Pokud výše čistého obratu ústavu za minulé uzavřené účetní období překročí 10 milionů Kč, je pro ústav povinný audit (není-li statutem stanoveno méně). Neurčí-li zakladatelská listina jinak, vyhotovuje ústav výroční zprávu, kterou zveřejňuje nejpozději do šesti měsíců po skončení účetního období ve sbírce listin příslušného rejstříku.

Nebude-li ústav dlouhodobě naplňovat svůj účel, může ho soud na návrh zrušit.

Na právní poměry ústavu se dále použijí obdobně ustanovení o nadaci (ne však ustanovení o nadační jistině a nadačním kapitálu). Při porovnání právní formy ústavu se stávajícími právními formami lze nalézt podobné znaky s obecně prospěšnými společnostmi, úprava je však o něco volnější. Ústav zejména nemusí mít povinně dozorčí radu a může se účastnit na podnikání třetích osob (může např. založit společnost s ručeným omezením).

5.3Nadace

Nadace představují účelová sdružení majetku (chybí jim osobní složka, kterou mají spolky). Zakládají se tedy za určitým účelem, který může být jak obecně prospěšný (ochrana duchovních hodnot, lidských práv, kulturních památek atd.), tak také dobročinný (např. podpora konkrétní skupiny potřebných osob). Nová právní úprava nadací je oproti stávající úpravě o něco volnější a posiluje práva zakladatele.

Nadace nesmějí i nadále podporovat politické strany či hnutí, nesmějí podporovat členy svých orgánů, své zaměstnance či jejich osoby blízké ani nesmějí být zakládány výhradně za účelem dosahování zisku.

Nově však mohou nadace v rámci vedlejší činnosti podnikat, zisk z podnikání však musí použít výlučně na podporu své hlavní činnosti.

Přitom platí, že nadace se nemohou stát neomezeně ručícími společníky právnické osoby (tj. například veřejné obchodní společnosti).

Jak založit nadaci

• nadační listinou (nikdy ne „smlouva“, bez ohledu na počet zakladatelů),

• pořízením pro případ smrti.

Náležitosti nadační listiny (§ 310 a § 311 NOZ):

• forma veřejné listiny,

• název, který musí obsahovat označení „nadace“ a vyjadřovat účel, pro který byla založena,

• sídlo nadace,

• zakladatelé,

• účel, pro který je nadace založena,

• vklady – minimálně 500 000 Kč,

• nadační kapitál (fixní částka, peněžité vyjádření nadační jistiny) – hodnota nadační jistiny se může v čase zvyšovat a snižovat, nikdy by však neměla klesnout pod hodnotu uvedenou v zakládací listině jako nadační kapitál (pak totiž musí údaj uvedený v nadační listině snížit a pokud by byl nižší než 500 000 Kč, hrozí nadaci zrušení!),

• orgány nadace (tříčlenná správní rada – statutární orgán; tříčlenná dozorčí rada, popř. revizor u nadací s nadačním kapitálem do 5 mil. Kč; nadační listina může zřídit i další orgány).

Nadace vzniká dnem zápisu do veřejného rejstříku.

Současně s nadační listinou, případně do 1 měsíce ode dne vzniku nadace, musí být vydán statut nadace. Ten upraví přinejmenším způsob jednání orgánů nadace, podmínky pro poskytování nadačních příspěvků, příp. okruh osob, kterým je lze poskytovat. Statut se uveřejňuje uložením do sbírky listin.

Majetek nadace:

Tvoří ho nadační jistina (vklady do nadace, popřípadě i nadační dary) a ostatní majetek. Nadační jistina musí mít celkovou hodnotu aspoň 500 000 Kč.

Nadace používá svůj majetek k poskytování nadačních příspěvků, k zajištění vlastní činnosti k naplnění svého účelu a k úhradě nákladů na zhodnocení nadační jistiny i nákladů na vlastní správu.

Nadační jistinu nelze až na výjimky zastavit ani jinak použít k zajištění dluhu. Nadace nakládá s nadační jistinou s péčí, jakou NOZ stanoví pro správu cizího majetku.

Je-li nadační kapitál nebo obrat nadace v uplynulém účetním období alespoň desetkrát vyšší než jeho minimální zákonná hodnota, podléhají řádná účetní závěrka, mimořádná účetní závěrka a konsolidovaná účetní závěrka ověření auditorem.

Nadační kapitál je možné za splnění zákonných podmínek (§ 342–348 NOZ) zvýšit nebo snížit, rozhoduje o tom správní rada po předchozím souhlasu dozorčí rady.

Právní úprava nadací umožňuje, aby se nadace (např. kvůli tomu, že dlouhodobě nesplňuje podmínku minimální výše nadačního kapitálu) transformovala na nadační fond. Podmínkou však mj. je, aby to výslovně připouštěla zakladatelská listina nadace.

5.4Nadační fond

Nadační fondy jsou další z tzv. účelových sdružení majetku a stejně jako nadace se zakládají k účelu užitečnému společensky nebo hospodářsky. Mají vlastní úpravu v ustanovení § 394 a násl. NOZ a na vše, co v této speciální části NOZ není, se použijí obecná ustanovení o právnických osobách (§ 118 a násl. NOZ).

Nadační fond nemá stanovenou minimální hodnotu vkladu, nemá nadační jistinu ani nadační kapitál. Na rozdíl od nadací se u nadačních fondů nepočítá s jeho dlouhodobou existencí, naopak je běžné, že se finanční prostředky nadačního fondu časem spotřebují pro daný účel a nadační fond pak zanikne.

I v případě nadačních fondů je ze zákona možná transformace. Pokud to výslovně připouští zakladatelská listina nadačního fondu, může se nadační fond transformovat na nadaci.

5.5Sociální družstvo

Občanská sdružení, která se s účinností NOZ automaticky stávají spolky, mají podle přechodných ustanovení možnost transformovat se buď na ústav, nebo na sociální družstvo. Sociální družstva jsou upravena v zákoně o obchodních korporacích č. 90/2012 Sb. a jedná se o zcela novou právní formu právnické osoby.

Družstvo obecně je společenství neuzavřeného počtu osob, které je založeno za účelem vzájemné podpory svých členů nebo třetích osob, případně za účelem podnikání. Definici sociálního družstva obsahuje ustanovení § 758 zákona o korporacích: jedná se o „družstvo, které soustavně vyvíjí obecně prospěšné činnosti směřující na podporu sociální soudržnosti za účelem pracovní a sociální integrace znevýhodněných osob do společnosti s přednostním uspokojováním místních potřeb a využíváním místních zdrojů podle místa sídla a působnosti sociálního družstva, zejména v oblasti vytváření pracovních příležitostí, sociálních služeb a zdravotní péče, vzdělávání, bydlení a trvale udržitelného rozvoje.“

Oproti naprosto volnému přístupu zákonodárce k členství ve spolku, jsou podmínky členství v sociálním družstvu upraveny kogentně. Členem sociálního družstva se totiž může stát právnická osoba a z fyzických osob pak pouze osoba, která vykonává pro sociální družstvo práci na základě pracovního poměru, nebo která vykonává pro sociální družstvo práci bez nároku na odměnu mimo rámec pracovního poměru na základě dobrovolnosti, nebo která je příjemcem služby poskytované v rámci obecně prospěšné činnosti sociálního družstva.

Zákon neumožňuje převod nebo přechod družstevního podílu v sociálním družstvu.

Přestože je činnost sociálních družstev veřejně prospěšná, nelze je bez dalšího označit za „neziskovou“ organizaci. Pro NO je totiž typické, že nedochází k přerozdělování zisku mezi společníky, členy či zakladatele. Zákon o obchodních korporacích však naopak počítá s tím, že zisk z činností sociálních družstev může být přerozdělován mezi jejich členy (přestože mimo dalších podmínek stanoví limit, jak velká část zisku může být takto přerozdělena). Na druhou stranu sociální družstvo nebude moci čerpat daňové výhody, které mají spolky, ústavy a obecně prospěšné společnosti.

5.6Další nestátní neziskové organizace upraveny jinými zákony než NOZ

5.6.1Církve, náboženské společnosti a církevní právnické osoby

Církve a náboženské společnosti jako dobrovolné společenství fyzických osob s vlastní strukturou, orgány, vnitřními předpisy, obřady a projevy víry jsou zakládány na základě zákona č. 3/2002 Sb., o církvích a náboženských společnostech, ve znění pozdějších předpisů. Návrh na registraci církve a náboženské společnosti se podává u Ministerstva kultury ČR, které provede zápis do příslušného rejstříku.

5.6.2Politické strany a politická hnutí

Zakládání je upraveno zákonem č. 424/1991 Sb., o sdružování v politických stranách, politických hnutích, ve znění pozdějších předpisů. Politické strany se musí registrovat na Ministerstvu vnitra ČR na základě žádosti s přiloženou peticí minimálně 1 000 lidí. Strany získávají finanční prostředky z členských příspěvků, z plateb státu podle počtu poslaneckých mandátů a také darů.

5.6.3Honební společenstva

Honební společenstvo je právnickou osobou založenou dle zákona č. 449/2001 Sb., o myslivosti, ve znění pozdějších předpisů. Členy mohou být vlastníci nebo spoluvlastníci honebních pozemků. Název tvoří slovo „honební společenstvo“ a název obce. Vzniká registrací u příslušného orgánu státní správy myslivosti a vytvořených stanov.

5.6.4Obecně prospěšné společnosti

Cílem obecně prospěšné společnosti je poskytovat konkrétní obecně prospěšné služby pro společnost v oblasti sportu, kultury, sociální péče, humanity, ochrany zvířat a životního prostředí apod., a to všem a za stejných podmínek, které musí být předem zveřejněny.

Protože nové obecně prospěšné společnosti nejde už od 1. 1. 2014 zakládat, nebudeme se věnovat procesu vzniku ani obsahu zakladatelských dokumentů. Obecně prospěšná společnost může být zrušena s likvidací, anebo bez likvidace – pokud se slučuje nebo splývá s jinou obecně prospěšnou společností nebo rozděluje na jiné obecně prospěšné společnosti.

Koncepce orgánů obecně prospěšné společnosti je postavena na silné správní radě, řediteli jako statutárním orgánu (voleném a odvolávaném správní radou) a zakladateli, který, není-li stanoveno jinak, jmenuje a odvolává členy správní rady.

Obecně prospěšná společnost může vedle hlavní činnosti (obecně prospěšné) vykonávat také činnost doplňkovou nebo hospodářskou (podnikání). Doplňkovou činností je např. nájem vlastního majetku pro podporu hlavní činnosti nebo reklamní činnost. Hospodářská činnost je vlastně podnikání na základě živnostenského nebo jiného oprávnění. Samozřejmě vše musí být se souhlasem správní rady a doloženo do rejstříku obecně prospěšných společností.

Obecně prospěšné společnosti můžou žádat o dotace z veřejných rozpočtů. Pokud jsou ale příjemci dotací nebo jiných příjmů ze státního rozpočtu, rozpočtu obce, jiného územního orgánu, státního fondu nad 1 mil. Kč, musí mít roční účetní závěrku ověřenou auditorem. Audit je nutný také, pokud čistý roční obrat obecně prospěšné společnosti překročí 10 mil. Kč.

Nejpozději do 6 měsíců po skončení účetního období obecně prospěšná společnost připravuje, schvaluje správní radou a zveřejňuje výroční zprávu, které musí být veřejně přístupná.

5.6.5Zájmová sdružení právnických osob

Zájmová sdružení právnických osob nemají právní osobnost. Členy zájmového sdružení právnických osob mohou být jen právnické osoby, které podepsaly smlouvu, ze které jsou zřejmé organizační členění a vzájemné řídící vztahy za účelem společného zájmu. Od 1. 1. 2014 není dovolen vznik nových zájmových sdružení právnických osob.

6.Financování nestátních neziskových organizací

Každý subjekt musí získávat zdroje na krytí nákladů svých činností. Nezáleží na tom, jestli je to soukromý nebo veřejný sektor, je to otázka samotné existence subjektu. Financování NO je velmi specifické. Spojuje vsobě prvky ekonomické, finanční, ale isociální, společenské či marketingové.

6.1Obecné principy financování nestátních neziskových organizací

6.1.1Vícezdrojovost

Je potřeba mít více zdrojů na financování projektů či provozu. Není možno spoléhat jenom na jeden zdroj. Existuje množství zdrojů, které mohou NO využít pro financování svých veřejně prospěšných činností.

Zdroje financování mohou být rozděleny dle následujících kritérií:

• dle charakteru zdroje: finanční zdroje (peněžní prostředky) anefinanční zdroje (věcné dary, informace, dobrovolnictví),

• dle geografického původu zdroje: domácí (lokální) zdroje azahraniční zdroje,

• dle prostředků organizace: interní zdroje (vlastní činnost) aexterní zdroje (veřejné, individuální asoukromé zdroje),

• dle způsobu nabytí: přímé zdroje (dary) anepřímé zdroje (daňové úlevy),

• dle typu vlastnictví zdroje: veřejné zdroje (státní správa, samospráva, mezinárodní instituce, daňová asignace) asoukromé zdroje (individuální dárci, podnikatelé, nadace).

Vpraxi dochází krůzným kombinacím více zdrojů financování.

6.1.2Samofinancování

NO je samofinancovaná prodejem vlastních výrobků, služeb, finančních investic, podnikáním, pronájmy majetku nebo členskými příspěvky. Čím vyšší je míra samofinancování, tím vyšší je míra nezávislosti NO. Když mluvíme onezávislosti, nejde jenom ofinanční stránku, ale ionezávislost vrozhodování NO.

Výhodou samofinancování jeflexibilita penězvydělaných vlastními silami– nikdo nenutí NO utratit je vpředepsané struktuře, ani je vyúčtovat vdaném termínu. Další výhodou je taképlynulejší tok financído NO– ve fungujícím samofinancování je možné tok příjmů plánovat aovlivňovat lépe, než například termín obdržení dotace od státního nebo soukromého donátora.

Neopomenutelné jsou také psychologické výhody plynoucí ze samofinancování. Ato:

• Posílení sebevědomí zaměstnanců– schopnost vytvářet vlastní příjmy pro naplňování poslání neziskovky zvyšuje sebevědomí jak managementu, tak zaměstnanců amá pozitivní vliv na další pracovní úsilí. Neziskovka může shrdostí říct: „dokázali jsme to!“, „nejsme jen ti, kteří pořád natahují ruce!“

• Ovlivnění donátorů– mnozí dárci hodnotí pozitivně schopnost neziskovky generovat vlastní příjmy amůže to mít vliv na jejich rozhodování opřípadném daru nebo dotaci.

• Prostor pro rozvoj lidských zdrojů vorganizaci– podnikatelské aktivity uvnitř NNO se mohou stát vítanou výzvou pro zaměstnance, ale také účinným nástrojem vrukou schopného manažera, který tak může dát svým podřízeným větší příležitost pro vlastní realizaci.

Připravenost pro samofinancování je potřeba zkoumat zněkolika hledisek:

• Legislativní hledisko

Zpohledu zákona neziskovkám nic nebrání, aby vytvářely vlastní příjmy prodejem svých služeb či prodejem produktů. Na první pohled se může zdát, že dokonce legislativní podmínky pro zahájení podnikání jsou vneziskových organizacích jednodušší než vpodnikatelské sféře. Pamatujme ale, že některé činnosti vyžadují registraci aživnostenské oprávnění.

• Hledisko připravenosti lidských zdrojů

Než začneme koncept samofinancování zavádět, je poctivé si zodpovědět následující otázky: Jaký respekt má myšlenka samofinancování mezi členy, zaměstnanci asprávní radou? Jakou úroveň nezávislosti naše NO má, aby mohla vyvíjet ainiciovat programy samofinancování? Jaká je úroveň rizika členů týmu, kterou jsou schopni při zavádění připustit? Jaká je úroveň organizace po stránce zabezpečení procesu vývoje studie proveditelnosti apodnikatelského záměru? Jestliže odpovědi jsou negativní– není asi ta správná doba na zavádění samofinancování acelý proces by přinesl více škody než užitku.

• Finanční hledisko

Některé motivy pro zahájení samofinancování nemusejí být vhodné. Patří mezi ně imotiv vlastní špatné finanční situace, kterou hodláme samofinancováním vylepšit. Je dobré si uvědomit, že začátek samofinancování je naopak spojen smimořádnými výdaji amusíme počítat, že vpočátcích budeme do samofinancování spíše investovat, aby se nám užitek vbudoucnu vrátil vpodobě vyšších příjmů.

• Hledisko případného konfliktu sposláním organizace

Mějme na paměti, že prvotní je vneziskovce naplňování jejího poslání. Generování příjmů je ipři zavádění samofinancování druhotný cíl aneměli bychom zavádět takové aktivity, které poslání ohrožují, či stojí proti němu. Právě těmito prioritami se odlišuje podnikání vneziskovém prostředí od podnikatelského sektoru.

6.1.3Fundraising

Fundraising je aktivní činnost NO za účelem získávání vnějších zdrojů. Oslovují se dárci abudují se snimi vztahy– nejlépe dlouhodobé. Nemusí se jednat jenom ofinanční prostředky, ale iověcné dary, know-how, informace, předání zkušeností apod. Může se tedy jednat ohmotné inehmotné zdroje.

Pojem „fundraising“ vznikl spojením dvou slov: fund=zásoba, rezerva, kapitálaraise=pozvednout, zřídit, opatřit. Do češtiny se obvykle nepřekládá, ale volný překlad je, že fundraising má na starosti zajištění financí adalších prostředků nutných pro chod organizace. Velmi často bývá spojován sneziskovým sektorem.

Fundraising není jen získávání peněžních prostředků potřebných kpřežití, ale jde především ozískávání důvěry astím související stabilitu audržitelnost neziskovky. Důležitou roli hraje schopnost oslovit apřivést neziskové organizaci další nové členy, příznivce apřátele. Společně sPR,marketingemalobbingemse podílí na kvalitě interních aexterních vztahů. Přímo ovlivňuje značku, dobré jméno aimage organizace.

Fundraising tedy nesouvisí pouze sfinanční stránkou podpory projektu, ale poskytuje dárci ipocit začlenění, participace aměl by mu přinášet především dobrý pocit, který souvisí se samotným historickým základem fundraisingu. Ten úzce souvisí sfilantropií, která je sama souborem činností, které vedou kpodpoře dalších osob za účelem dosažení vyšší kvality života jedince ispolečnosti. Je aivminulosti bylo otázkou prestiže, když majetní lidé uplatňovali filantropii například poskytováním almužen nebo přispíváním na různé organizace jako sirotčince nebo vzdělávací instituce. VČechách má tedy filantropie velmi zakořeněnou tradici afundraising se dá považovat vdnešní době za jejího následovníka.

6.1.3.1Formy fundraisingu

Tabulka 4: Formy fundraisingu

Zdroj

Forma

jednotlivec, rodina

dar (peněžitý nebo věcný), veřejná sbírka vč.DMS, dobrovolnictví (individuální), loterie, dobročinná aukce, odkaz vzávěti, členský poplatek

nadace, nadační fondy, orgány veřejné správy, fondy EU

nadační příspěvek/grant, dotace (obvykle zveřejných rozpočtů)

firma

dar, sponzoring, firemní dobrovolnictví, zapůjčení prostor či techniky, zapůjčení pracovníka, slevy při nákupu zboží aslužeb, payroll giving, matching, interní dobročinná aukce mezi pracovníky, sdílený marketing

Zdroj: vlastní

Fundraising se může realizovat vrůzných formách:

1. Individuální fundraising– sem patří získávání finančních prostředků od jednotlivců formou daru (peněžitý nebo věcný), veřejné sbírky, loterie, dobročinné aukce, DMS (dárcovská SMS), individuálního dobrovolnictví nebo odkazu vzávěti.

2. Firemní fundraising– jde ooslovování firem, při kterém se fundraiser zaměřuje na získání prostředků, ato darů (peněžitý či věcný), financí zdobročinné aukce, reklamy, propagace, taktéž usiluje ofiremní dobrovolnictví, zapůjčení prostor či techniky, zapůjčení pracovníků (např. pro pomoc súčetnictvím, přípravou strategického plánu, svyužitím marketingu pro rozvoj činnost). Kfiremnímu fundraisingu patří islevy při nákupu zboží avyužívání služeb.

3. Fundraising od státních donátorů– jde ozískávání prostředků formou projektů statní správy amístní samosprávy.

4. Nadace, nadační fondy– prostředky získávané formou projektů, nadačních příspěvků/grantů, dotace.

5. Evropská unie– prostřednictvím zakázek aprojektů Evropské unie.

6.1.3.2Základní metody fundraisingu

Osobní setkání– osobní kontakt realizovaný prostřednictvím osobního setkání je neúčinnější metodou fundraisingu. Vyžaduje podrobnou znalost úspěšného jednání, znalost asertivního chování adostatek zkušeností ařečnickou obratnost. Jedná se očasově nejnáročnější metodu.

Příprava na jednání nesmí být podceněná. Důsledkem špatné přípravy může být, že se obracíme na nesprávnou osobu, svůj projev formulujeme nesrozumitelně, zaměřujeme se jen na získání financí apod. Těmto chybám můžeme předcházet dobrou předchozí přípravou na jednání, zejména adekvátnímu porozumění věci avlastnímu přesvědčení osprávnosti našeho jednání. Je nutné mít rovněž informace odonátorovi zdostupných zdrojů (obchodní rejstřík, registr ekonomických subjektů, evropská databanka, internet). Důležité jsou také zkušenosti, empatie auvědomění si, že „méně je někdy více“.

Veřejná sbírka– veřejné sbírky definuje zákon č.117/2001Sb., oveřejných sbírkách, který říká, že se jedná o„získávání ashromažďování dobrovolných peněžitých příspěvků od předem neurčitého okruhu přispěvatelů na předem stanovený veřejně prospěšný účel.“ Veřejně prospěšným účelem je míněn účel humanitární, charitativní, záměr přispívající krozvoji vzdělání, tělovýchovy nebo sportu, ochrany kulturních památek, tradic nebo životního prostředí. Veřejnou sbírku může konat obec nebo kraj, vhlavním městě Praze rovněž městská část, nebo jiná právnická osoba.

Veřejnou sbírkou podle tohoto zákona je výlučně shromažďování peněžitých prostředků. Shromažďování např. věcných darů tomuto zákonu nepodléhá. Neurčitý okruh přispěvatelů je takový okruh přispěvatelů, který není předem znám. Není přitom rozhodné, zda je výzva kposkytnutí příspěvku činěna na veřejných prostranstvích nebo třeba vbudovách různých institucí, jsou-li přístupné veřejnosti. Za veřejnou sbírku je tak nutno považovat např. iadresné oslovování osob za účelem poskytnutí finančního příspěvku (např. zasílání složenek, direct mailingu atp.).

Veřejnou sbírkou podle tohoto zákona není shromažďování finančních prostředků, které konají politické strany nebo politická hnutí, spolky, společnosti, svazy, hnutí, jakož iodborové organizace, registrované podle zvláštních právních předpisů, mezi svými členy za účelem dosažení prostředků kplnění svých úkolů.

Veřejnou sbírkou dále není shromažďování finančních prostředků církvemi anáboženskými společnostmi, registrovanými podle zvláštního právního předpisu, kcírkevním anáboženským účelům, pokud se koná vkostelech, modlitebnách ajiných místech určených kprovádění náboženských úkonů, bohoslužeb aobřadů.

Telefonická kampaň– telefonické kampaně jsou zhlediska času méně náročné než osobní setkání ajejich prostřednictvím je možné oslovit více dárců. Nevýhodou však je právě neosobní setkání, kdy může docházet kunáhleným závěrům arychlým odmítnutím ze strany potenciálních dárců. Dále se mohou objevit inedorozumění, která jsou lépe objasnitelná při kontaktu tváří vtvář. Je pravděpodobné, že po úspěšném ukončení telefonátu dochází kdalšímu kontaktování dárce, jak osobní schůzkou, tak také vpodobě děkovací dopisu či emailu.

Poštovní kampaň– prostřednictvím poštovní kampaně oslovujeme dárce pomocí dopisu (vdnešní době iformou e-mailu). Nelze jí ovšem dosáhnout stejného úspěchu jako uosobního setkání. Výhodou je oslovení většího počtu dárců. Při poštovní (ale vzásadě ielektronické) kampani je důležité graficky co nejlépe upravit obálku iobsah dopisu, aby zaujal co největší množství adresátů. Větší efektivity se dosahuje zajímavým ajedinečným nápadem– je potřeba dobře přemyslet, co akomu pošleme! Svou roli hraje iforma vyjádření, jistá stylistická obratnost ve výraze.

Inzerce– vpřípadě inzerce je kontakt dárce sorganizací anonymní. Výhodou je však oslovení velkého počtu osob.

Je volbou každé organizace, jakou strategii si zvolí. Pokud si již zajistila např. viditelnost, může stávající strategii změnit azačít naplňovat jinou strategii.

6.1.3.3Zásady jednání sdárcem

Při jednání sfiremním dárcem je nezbytné, aby byl fundraiser přesvědčený osprávnosti, prospěšnosti apotřebnosti své organizace aotom, že prostředky, okteré žádá, jsou pro organizaci nepostradatelné. Vždy je třeba mluvit jasně ažádat okonkrétní částku na konkrétní věc. Ze všeho nejdříve je nutné získat zájem dárce aporozumět jeho motivacím aznát jeho názory. Klíčové je potom si odar opravdu říci. Nelze totiž očekávat, že nám dárce nabídne podporu sám od sebe.

Ufiremního fundraisingu je výhodou získání každoročního daru nebo možnost rozšířit druh podpory. Firemní fundraising nám také může pomoci kdalším dárcům.

Firemní dárce může díky spolupráci sneziskovou organizací stoupnout vočích veřejnosti. Tím, že poskytne dar, může zvýšit svůj kredit aoblíbenost mu může kromě široké veřejnosti narůst iuzaměstnanců azákazníků. Důsledkem pro něj může být zvýšení prodeje výrobků či služeb, zlepšení spolupráce sveřejnou správou, osobní satisfakce.

Vpřípadě, že dárce již jednou daroval, je důležité ho přesvědčit, aby ve svém konání pokračoval.

6.1.3.4Znalost motivů individuálních dárců

Motivem individuálních dárců kposkytnutí finančního příspěvku může být starost odruhé lidi, také touha něco významného vykonat. Dále mohou cítit povinnost, pocit viny, nebo vtom vidí osobní prospěch, nebo mají osobní zkušenost (týká se lidí, kteří již někdy využili služeb neziskové organizace). Sdarováním souvisí iurčitý tlak ze strany veřejnosti asnaha přizpůsobit se okolí– lidé darují, neboť totéž činí většina jejich příbuzných nebo známých.

Pokud chce fundraiser od někoho něco získat, musí znát jeho motivaci avycházet zjeho potřeb. Podle obecných zásad fundraisingu by mělo být hlavním úkolem fundraiserů vyhledávat potřeby dárců aty potom naplňovat prostřednictvím své organizace.

Lidé přispívají finančním obnosem nebo jiným způsobem tehdy, když:

• ktomu mají podstatný aneodkladný důvod,

• jsou osobně zainteresovaní na výsledku podpořené aktivity,

• vidí ostatní, jak časem ipenězi přispívají na stejnou činnost,

• vědí, že jim bude za jejich čin poděkováno,

• vědí, že budou viditelně spojovaní súspěšným projektem,

• mohou si být jistí, že budou pravidelně informovaní orozvoji organizace,

• vědí přesně, na co budou jejich peníze použity,

• vidí, že podpořená organizace má nadšení aodhodlání aže nepochybně získá peníze iod ostatních.

Jednání sindividuálními dárci bývá postaveno na systému velké skupiny malých dárců. Kdy ztráta jednoho či dvou dárců nepoloží chod organizace na rozdíl od ztráty velkých dárců.

6.1.4Neziskovost

6.1.5Daňové úlevy

Jedná se oúlevy na daních neziskovkám adonátorům. Existují 3 základní daňové režimy pro toky finančních prostředků, ato:

6.2Způsoby financování nestátních neziskových organizací

6.3Nástroje financování nestátních neziskových organizací

6.4Finanční zdroje nestátních neziskových organizací

Cizí zdroje– půjčky.

6.4.1Vlastní zdroje

6.4.1.1Členské příspěvky

6.4.1.2Příjmy zvýkonu hlavní činnosti

6.4.1.3Příjmy zdoplňkových činností

6.4.1.4Podnikání

Ústavy

6.4.2Cizí zdroje

6.4.3Potenciální zdroje

6.4.3.1Příspěvky ze zdrojů Evropské unie

6.4.3.2Dotace státu amunicipalit nestátním neziskovým organizacím

6.4.3.3Příspěvky nadací anadačních fondů

6.4.3.4Firemní dárcovství

6.4.3.5Individuální dárcovství

6.4.3.6Další zdroje

6.5Státní dotační politika

6.6Soukromé financování neziskových organizací

Table of Contents

Seznam zkratek

Úvod

1. Význam neziskového sektoru v ČR

1.1 Postavení neziskového sektoru v národním hospodářství

1.2 Vybrané oblasti působnosti neziskového sektoru

1.3 Charakteristické znaky a funkce nestátních neziskových organizací

1.4 Tradice a vývoj nestátních neziskových organizací v ČR

1.5 Ekonomické ukazatele pro nestátní neziskové organizace

1.6 Problémy v neziskovém sektoru

2. Místo neziskových organizací v právním řádu ČR

2.1 Veřejná prospěšnost a nový občanský zákoník

2.2 Veřejně prospěšný poplatník dle zákona o daních z příjmů

2.3 Veřejné rejstříky

2.3.1 Co se stalo po 1. lednu 2014 s bývalými rejstříky?

2.3.2 Co tedy bylo a je nutné udělat a v jakých lhůtách?

2.3.3 Nesprávnost nebo neúplnost údajů v rejstříku

3. Druhy neziskových organizací

3.1 Druhy neziskových organizací z globálního hlediska

3.2 Druhy neziskových organizací dle zřizovatele

4. Nový občanský zákoník a právní formy nestátních neziskových organizací

4.1 Nové právní formy nestátních neziskových organizací po rekodifikaci

4.2 Jak probíhala transformace nestátního neziskového sektoru?

4.2.1 Příklad na občanské sdružení

4.2.2 Příklad na organizaci s mezinárodním prvkem

4.2.3 Příklad na nadaci a nadační fond

4.2.4 Příklad na obecně prospěšnou společnost

4.2.5 Příklad na zájmové sdružení právnických osob

4.2.6 Příklad na církevní právnickou osobu

5. Vznik, zánik a řízení vybraných forem nestátních neziskových organizací

5.1 Spolek

5.2 Ústav

5.3 Nadace

5.4 Nadační fond

5.5 Sociální družstvo

5.6 Další nestátní neziskové organizace upraveny jinými zákony než NOZ

5.6.1 Církve, náboženské společnosti a církevní právnické osoby

5.6.2 Politické strany a politická hnutí

5.6.3 Honební společenstva

5.6.4 Obecně prospěšné společnosti

5.6.5 Zájmová sdružení právnických osob

6. Financování nestátních neziskových organizací

6.1 Obecné principy financování nestátních neziskových organizací

6.1.1 Vícezdrojovost

6.1.2 Samofinancování

6.1.3 Fundraising

6.1.3.1 Formy fundraisingu

6.1.3.2 Základní metody fundraisingu

6.1.3.3 Zásady jednání s dárcem

6.1.3.4 Znalost motivů individuálních dárců

6.1.4 Neziskovost

6.1.5 Daňové úlevy

6.2 Způsoby financování nestátních neziskových organizací

6.3 Nástroje financování nestátních neziskových organizací

6.4 Finanční zdroje nestátních neziskových organizací

6.4.1 Vlastní zdroje

6.4.1.1 Členské příspěvky

6.4.1.2 Příjmy z výkonu hlavní činnosti

6.4.1.3 Příjmy z doplňkových činností

6.4.1.4 Podnikání

6.4.2 Cizí zdroje

6.4.3 Potenciální zdroje

6.4.3.1 Příspěvky ze zdrojů Evropské unie

6.4.3.2 Dotace státu a municipalit nestátním neziskovým organizacím

6.4.3.3 Příspěvky nadací a nadačních fondů

6.4.3.4 Firemní dárcovství

6.4.3.5 Individuální dárcovství

6.4.3.6 Další zdroje

6.5 Státní dotační politika

6.6 Soukromé financování neziskových organizací