Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Mgr. Lenka Slezáková, Ph.D.,

a kolektiv

OŠETŘOVATELSTVÍ V GYNEKOLOGII A PORODNICTVÍ

2., přepracované a doplněné vydání

Vedoucí autorského kolektivu: Mgr. Lenka Slezáková, Ph.D.

Autorský kolektiv: Bc. Martina Andrésová, Mgr. Petra Kaduchová, Mgr. Monika Roučová, Mgr. Lenka Slezáková, Ph.D., Mgr. Eva Staroštíková

Odborná konzultantka: Pavla Mráčková

Recenzovala: PhDr. Vlasta Dvořáková, PhD.

© Grada Publishing, a.s., 2017

Cover Photo © allphoto, 2017

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

jako svou 6600. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. Ivana Podmolíková

Sazba a zlom Karel Mikula

Formát ePub Štěpán Böhm

Fotografie P1, 2 až 4, 9 až 15, 17 až 31 Mgr. Monika Roučová, Bc. Martina Andrésová, P5, 6 až 8, 32 Mgr. Barbora Foukalová, P16 MUDr. Jiří Kepák, CSc., obrázky 7, 10 až 12, 21, 22 Mgr. Eva Staroštíková, 23 Mgr. Monika Roučová. Obrázek 2 byl převzat z publikace Slezáková L. a kolektiv: Ošetřovatelství pro zdravotnické asistenty III. Gynekologie a porodnictví, onkologie, psychiatrie. Praha: Grada Publishing 2007. Autorem perokreseb je MgA. Radek Krédl.

Počet stran 272 + 8 stran barevné přílohy

1. vydání, Praha 2017

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Autorky děkují konzultantce Pavle Mráčkové.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-9795-8 (ePub)

ISBN 978-80-271-9794-1 (pdf)

ISBN 978-80-271-0214-3 (print)

Předmluva

Ošetřovatelství v gynekologii a porodnictví je rozčleněno na celky – zánětlivá onemocnění pohlavních orgánů, nádory pohlavních orgánů, inkontinence moči, plánované rodičovství a současné metody antikoncepce, poruchy plodnosti, akutní stavy v gynekologii a porodnictví, fyziologické těhotenství, poruchy trvání těhotenství, porod, rizikové či patologické stavy v těhotenství, rizikové či patologické porody, šestinedělí, péče o novorozence a kojící matky. Text je doplněn o kompetence nelékařských zdravotnických pracovníků v péči o ženu, zásady edukace v práci porodních asistentek a charakteristiku aplikovaného vědního oboru ošetřovatelství, tj. ošetřovatelství v gynekologii a porodnictví. Úvodní část přináší pohled do historie oboru, definici oboru, diferenciaci péče na gynekologicko-porodnickém oddělení, základy anatomie a fyziologie pohlavních orgánů ženy, fyziologická období života ženy a jejich poruchy, vyšetřovací metody v gynekologii a porodnictví a dále specifika operační léčby v gynekologii a porodnictví. Následuje členění jednotlivých onemocnění. U každého systému jsou v obecném úvodu zařazena anatomická schémata s popisem, přehled nejčastějších onemocnění se stručnou charakteristikou, etiologií, symptomatologií, vyšetřovacími metodami a terapií. Dále následují podrobněji zpracované ošetřovatelské procesy u vybraných onemocnění. Ošetřovatelský proces v první části popisuje anatomii a patofyziologii, charakteristiku onemocnění, etiologii, symptomatologii, diagnostiku a terapii. Ve druhé části je vytvořena kazuistika na konkrétní onemocnění a zpracovaný ošetřovatelský proces s ošetřovatelskými diagnózami podle domén (členění: doména; ošetřovatelská anamnéza; posouzení aktuálního stavu; třída; aktuální ošetřovatelské diagnózy s číselným kódem; potenciální ošetřovatelské diagnózy s číselným kódem; cíl a ošetřovatelské intervence). V této části textu využívaly autorky hlavně mnoha svých zkušeností z odborné praxe. Publikace je doplněna kontrolními otázkami a barevnými fotografiemi v příloze.

Cílem předkládané učebnice bylo vytvořit studijní text, který by mohl sloužit k základní orientaci v gynekologii a porodnictví. Je doporučen především pro studenty ošetřovatelství na vyšších zdravotnických školách, bakalářského a magisterského studia ošetřovatelství a specializačního studia, u kterých se již předpokládá určitý stupeň znalostí odborné terminologie. Z toho důvodu jsou v knize vysvětleny pouze takové výrazy, jež přesahují rozsah znalostí na středním stupni.

Student získá základní přehled gynekologických onemocnění a v oblasti porodnictví, kde se prolíná anatomie, fyziologie, diagnosticko-terapeutický proces a ošetřovatelský proces. Uvedený přehled onemocnění je pouze rámcový a je vodítkem k dalšímu studiu dané problematiky. Ošetřovatelské diagnózy jsou podkladem k vytváření individuálních ošetřovatelských plánů u konkrétních klientek.

Věříme, že učební text přinese studentům přehledný náhled do gynekologie a porodnictví z pohledu ošetřovatelství. Bude přínosem i pro ty školy, jež nemají ve výuce zařazené ošetřovatelské diagnózy podle domén.

Děkujeme konzultantům z Gynekologicko-porodnické kliniky FN Olomouc za vstřícnou pomoc při realizaci knihy.

Lenka Slezáková

1Úvod do oboru gynekologie aporodnictví

Gynekologie aporodnictví je základním lékařským oborem. Metodou činnosti je prevence, včasná diagnostika aléčba onemocnění reprodukčního systému ženy, rehabilitace, systematická dispenzarizace, zdravotní výchova avědecký výzkum.

1.1Historie gynekologie aporodnictví

První dochované písemné zprávy oléčbě některých ženských nemocí (záněty, neplodnost) pocházejí zEgypta zdruhého tisíciletí př. n. l. Uporodu pomáhaly nejprve starší ženy, které měly za sebou řadu porodů, později pomoc poskytovaly porodní báby (pupkořezné báby). Pouze patologické porody aoperace vykonávali lékaři. Za otce porodnictví bývá považován Soranus zEfezu (2. stol. n. l.). Ve středověku nastal úpadek vlékařství, řada poznatků byla zapomenuta, porodnictví se považovalo za nedůstojné pro lékaře. Vpéči otěhotnou ženu převládly pověry azaříkávání. Změna nastala až vdobě renesance, kdy se porodnictví stalo součástí lékařství atomuto oboru se začali věnovat také muži-lékaři. Vpolovině 16. století člen cechu chirurgů pařížské nemocnice A. Paré začal vyučovat své žáky porodnickým operacím aporodnickému vyšetřování. Jedním znejslavnějších průkopníků porodnictví byl F.Mauriceau, který se věnoval oboru po stránce praktické iteoretické. J.L. Baudelocque zavedl měření pánve ajeho postup je do jisté míry zachován dodnes. Některé prameny uvádějí, že císařský řez na živé těhotné ženě byl proveden již v15.století, ale tato informace bývá jinými zdroji zpochybňována. Prvním skutečně historicky doloženým ataké odborně popsaným císařským řezem na živé ženě byl zákrok, který provedl Jeremias Trautmann ve Wittenbergu dne 22.dubna1610 (císařský řez na mrtvé ženě prováděli již starověcí Římané). Pozornost byla věnována také vzdělávání porodních bab (nové učebnice, vznik babické školy).

Významnější rozvoj lékařství, atedy igynekologie aporodnictví, přináší až 19.století. Tento rozvoj byl podmíněn anatomickými poznatky, zdokonalením operační techniky, zavedením antisepse anarkózy. Gynekologie se zpočátku vyvíjela jako chirurgický obor akjejímu oddělení dochází také až vtomto období. Vývoj gynekologie pokračoval operacemi děložních nádorů, operacemi mimoděložního těhotenství, píštělí apoporodních trhlin hráze. Vsouvislosti stímto rozvojem docházelo květší provázanosti gynekologie aporodnictví, což vyvrcholilo splynutím gynekologie aporodnictví vjeden obor na počátku 20. století. Další vývoj odvětví pokračoval pod vlivem nových znalostí zbiologie, fyziologie, biochemie, endokrinologie adalších odborností. Obor se rozrůstal do šíře apostupně se vněm vyvinuly specializace (vizdále).

Včeských zemích se gynekologie aporodnictví začaly systematicky rozvíjet až v18.století spočátky výuky těchto oborů na univerzitě vPraze apozději také vOlomouci. Vývoj porodnictví urychlil dekret zroku 1753, který zavedl povinnost přednášet teorii porodnictví na pražské univerzitě. Za zakladatele pražské porodnické školy bývá považován A. Jungmann. Vroce 1825 byla vPraze vykonána první operace mimoděložního těhotenství. Počátkem 19. století se stalo porodnictví součástí oficiální medicíny, oprostilo se od chirurgie astalo se samostatným oborem. Pro rozvoj gynekologie je významný rok 1842, kdy F. Kiwisch von Rotterau, první docent, který se habilitoval zgynekologie, dostal povolení přednášet na lékařské fakultě vPraze. Vtémže roce zřídil při pražské univerzitní klinice samostatné gynekologické oddělení. Tím vznikla první gynekologická klinika vEvropě (asnad iprvní svého druhu na světě). Krozvoji české gynekologie aporodnictví dále přispěli např.K. Pawlík (je považován za zakladatele světové urogynekologie azavedl metodu vyšetřování těhotných vpokročilé graviditě aza porodu– tzv.Pawlíkův hmat, který se dosud používá jako základní vyšetřovací metoda vporodnictví), V. Rubeška aJ. Jerie.

1.2Definice oboru

Gynekologie

Lékařský obor zabývající se péčí oženu, zaměřený na diagnostiku, léčbu aprevenci onemocnění ženských pohlavních orgánů.

Porodnictví

Lékařský obor zabývající se fyziologií apatologií těhotenství, porodu ašestinedělí.

Hlavní směry oboru gynekologie aporodnictví

■péče otěhotnou ženu, rodičku anedělku– hlavním úkolem je předcházení vzniku komplikací během těhotenství, porodu ašestinedělí, zajištění včasné aúčinné léčby; péče je poskytována ve spolupráci slékařskými obory genetika apediatrie

■péče oženu (neplodný pár) trpící sterilitou ainfertilitou (vědní obor asistovaná reprodukce)– je určena neplodným párům nebo ženám sopakovaným potrácením; péče je poskytována ve spolupráci např.slékařskými obory endokrinologie aimunologie

■onkologická gynekologie– poskytuje péči vrámci prevence, včasné diagnostiky, léčby adispenzarizace onkologických onemocnění ženy; je to interdisciplinární obor, kde úzce spolupracuje gynekolog sonkologem, radioterapeutem či klinickým psychologem

■dětská gynekologie– vyhledává, diagnostikuje aléčí poruchy aonemocnění, které by mohly ohrozit budoucí fertilitu ženy (nejčastěji jsou to záněty, poruchy cyklu); sleduje se zdravý vývoj reprodukčních orgánů avývoj jejich funkce vdětství adospívání (obvykle do věku 15let)

■urogynekologie– diagnostikuje aléčí dysfunkce dolní části močového ústrojí spojené sobtížným vyprazdňováním močového měchýře ainkontinenci moči užen; je to hraniční obor mezi gynekologií aurologií

■senologie– moderní interdisciplinární obor, který řeší otázky komplexní péče onemoci prsu (spolupráce sradiodiagnostiky, chirurgy, onkology)

Na zmiňované lékařské obory navazuje dynamicky se rozvíjející vědní obor ošetřovatelství vgynekologii aporodnictví. Zabývá se především ošetřovatelskou péčí oženu od dětství až po její stáří vsouvislosti sjejí schopností fertility ataktéž ošetřovatelskou péčí poskytovanou zdravým anemocným ženám, jejich rodinám akomunitám.

Úkoly oboru ošetřovatelství vgynekologii aporodnictví

■saturace biologických, psychických, sociálních aduchovních potřeb ženy

■realizace preventivní, léčebné, následné ošetřovatelské péče ve všech složkách zdravotní péče

■podpora zájmu žen oproces ochrany apodpory zdraví, léčebný režim, ošetřovatelskou péči

■edukace žen formováním správných postojů ke zdraví, poskytováním informací

■monitorování ošetřovatelských požadavků ženské populace azabezpečení maximální kvality ošetřovatelské péče poskytované metodou ošetřovatelského procesu

■aplikace nejnovějších výsledků výzkumu ošetřovatelství založeného na důkazech vgynekologicko-porodnické praxi

Ošetřovatelskou péči poskytují zejména registrované porodní asistentky (dříve ženské sestry), absolventky studia na VŠ, VOŠ, dříve nástavbového studia na SZŠ, event. všeobecné sestry.

1.3Diferenciace ošetřovatelské péče na gynekologicko-porodnickém oddělení

Ošetřovatelská péče je realizovaná:

■vrámci odborné ambulantní péče

■při ústavní nemocniční péči na ošetřovacích jednotkách, porodním sále

■vagenturách domácí péče

■registrovanou porodní asistentkou

Pracoviště, kde se uplatňuje profese porodní asistentky (event. všeobecné sestry)

■gynekologicko-porodnická zařízení ústavní péče:

–gynekologická ambulance (všeobecná, speciální)

–gynekologické oddělení

–předporodní poradna

–oddělení rizikového těhotenství

–porodní sál, operační sál

–oddělení šestinedělí

–poradna pro léčbu neplodnosti

■ambulantní zdravotnická zařízení:

–privátní ordinace lékařů

–privátní centra pro léčbu neplodnosti

–privátní sektor porodních asistentek

Ambulantní část

Poskytuje nejen léčebně preventivní péči klientkám, ale také konziliární vyšetření pro terénní gynekology, dispenzarizaci onkologicky nemocných, klimakterických žen, patologicky těhotných žen, pacientek surogynekologickými problémy či pacientek sproblematikou dětské gynekologie avneposlední řadě vyšetření před hospitalizací na lůžkovém oddělení. Nedílnou součástí je také provedení drobných operačních zákroků (např.kyretáž, umělé ukončení těhotenství, kryochirurgické zákroky na děložním čípku). Klientky obvykle přicházejí na základě písemného doporučení terénního gynekologa nebo bez doporučení lékaře, pokud jde oakutní příhodu (např.krvácení zrodidel).

Vybavení ambulantní části

■kartotéka

■čekárna sWC

■vyšetřovny– sgynekologickým křeslem (obr.P1), vyšetřovacím lehátkem, kolposkopem (obr.P2), kabinkou na převléknutí (další vybavení podle specializace vyšetřovny)

■speciální vyšetřovny– speciální přístrojové vybavení: např.ultrasonograf (obr.P3), urodynamický přístroj (obr.P4)

■ambulantní operační sálek sjednodenním stacionářem

■edukační místnost

Ambulantní zdravotnická péče voblasti gynekologie aporodnictví se poskytuje samozřejmě také vrámci privátní gynekologické praxe. Ta zajišťuje jak preventivní aléčebnou péči, tak péči otěhotnou ženu.

Základní náplň práce sestry vambulanci

■Poskytuje ošetřovatelskou péči arady ženám ve všech etapách jejich života ve zdraví či vnemoci, ato buď samostatně, nebo ve spolupráci slékařem se specializovanou způsobilostí voboru gynekologie aporodnictví.

■Pečuje oženy vpředporodní poradně– vede předporodní kurzy, provádí edukaci voblasti správného životního stylu, přípravy krodičovství, nejen pro ženu, ale ipro celou rodinu aspolečnost.

■Podává informace ozvyklostech vdané porodnici.

■Organizuje příjem apořadí pacientek, objednávání na vyšetření.

■Pracuje sdokumentací vkartotéce, na PC.

■Asistuje při gynekologickém vyšetření, UZ.

■Asistuje při malých operačních zákrocích.

■Monitoruje ženy před, během apo zákrocích avyšetřeních.

■Zajišťuje aplikaci léků, odběry aorientační vyšetření biologického materiálu.

■Dohlíží na zajištění pomůcek ačistoty na pracovišti.

Lůžková část

Na lůžkových odděleních jsou hospitalizovány klientky skonzervativním ichirurgickým způsobem léčby onemocnění gynekologických orgánů, dále pak ženy, které vyžadují zvláštní péči vobdobí těhotenství, aženy po porodu.

Ošetřovací jednotky podle poskytované péče

■ošetřovací jednotka konzervativní gynekologie

■ošetřovací jednotka operační gynekologie

■jednotka intenzivní péče

■ošetřovací jednotka pro patologické arizikové těhotenství

■ošetřovací jednotka šestinedělí

Vybavení je obvykle obdobné jako ujiných standardních ošetřovacích jednotek, bývá doplněno ogynekologický vyšetřovací stůl apomůcky ke gynekologickému vyšetření. Zvláštní důraz je kladen na hygienu, proto se stále častěji setkáváme stoaletami, sprchami, event. bidety přímo upokoje nemocných.

Jednotka intenzivní péče je navíc vybavena monitorovací technikou, dávkovači léků, infuzními pumpami, centrálním sáním, centrálním přívodem kyslíku apomůckami kzajištění resuscitace.

Oddělení šestinedělí obsahuje mj.postýlky pro novorozence (systém rooming-in), přebalovací stůl aváhu pro novorozence.

Základní náplň práce sestry na lůžkovém oddělení

Organizace práce je podobná jako na jiných lůžkových odděleních. Ošetřovatelská péče se poskytuje prostřednictvím ošetřovatelského procesu. Sestry pracují většinou ve třísměnném provozu skupinovým systémem či systémem primárních sester. Sestra však musí kromě základní ošetřovatelské péče ovládat ispecifické výkony gynekologických oddělení.

Náročnost ošetřovatelské péče na gynekologicko-porodnickém oddělení je vysoká. Léčí se zde často ženy, jež jsou přímo ohroženy na životě (jak snáhlými příhodami, tak sinfaustními onkologickými diagnózami). Navíc utěhotných pacientek bývá ohrožen iživot nenarozeného dítěte. Klientky jsou často pod vlivem stresujících událostí (nemoc, operace, ztráta menstruace, strach odítě) ihormonálních změn (vlivem těhotenství aporodu) zvýšeně psychicky labilní. Ztoho vyplývá velké psychické ifyzické zatížení sestry.

Kromě běžné ošetřovatelské péče jsou pro gynekologicko-porodnická oddělení specifické ošetřovatelské činnosti:

■diagnostické– odběry biologického materiálu na různá vyšetření (včetně stěrů zpochvy, vyšetření hormonů), znalost speciálních vyšetření (např.KTG), příprava pacientek na vyšetření, ošetření po gynekologických výkonech, sledování klinických příznaků (např.krvácení zrodidel)

■terapeutické– např.podávání léků vaginální cestou

■preventivní– edukační činnost (prevence zánětlivých, sexuálně přenosných aonkologických onemocnění, prevence komplikací těhotenství, porodu ašestinedělí, zdravý sexuální životaj.)

Porodnický úsek

Slouží kpéči oženu před porodem, vprůběhu porodu avpoporodním období. Je oddělen od ostatního provozu. Na tomto úseku se vedou porody, při nichž je většinou rodičkám více či méně umožněno využití alternativních metod (např.porod do vody, na speciální porodnické stoličce). Navíc porodnický úsek přebírá od terénních gynekologů péči orodičky před porodem.

Obvyklé vybavení

■ambulantní část– těhotenská poradna apříjmová ambulance (UZ, vyšetřovna sKTG přístroji– obr.P3, administrativní část)

■hygienický filtr (sprchy, toalety)– vsoučasnosti je většinou součástí porodních boxů

■porodní sál– porodní boxy– často jsou již individuální pro každou rodičku aslouží jí po celou dobu porodu (event. pokoje pro I. dobu porodní apak přechod na porodní sál ve II. době porodní); vybavení: polohovatelné porodnické lůžko (obr.P5), KTG přístroj, balón, porodní vana (obr.P6), příruční lékárna, pomůcky kporodu, centrální přívod kyslíku, centrální sání, operační světla, výhřevná lampa, přebalovací stůl, postýlka pro novorozence, křeslo pro doprovod rodičkyapod.

■novorozenecký box (obr.P7)– slouží kprvnímu ošetření novorozence; vybavení: výhřevná lampa, vyhřívané lůžko, přebalovací stůl, kojenecká váha, prádlo kzabalení novorozence, pomůcky koznačení dítěte, kprovedení kredeizace, košetření pupečníku akměření FF, centrální sání, centrální přívod kyslíku, inkubátor (obr.P8), pomůcky kresuscitaciapod.

Základní náplň práce porodní asistentky na porodním sále

Ošetřovatelská péče na porodním sále je poskytována prostřednictvím ošetřovatelského procesu. Péče orodičku anovorozence se dělí mezi porodní asistentku, porodníka-lékaře adětskou sestru.

Porodní asistentka je oprávněna poskytovat nezbytný dohled, péči arady ženám vprůběhu těhotenství (obvykle na konci těhotenství), pečovat orodící ženu inovorozence. Porodní asistentka za spolupráce celého týmu se aktivně podílí na vedení porodu, vyjma komplikovaných případů, kdy právě porodní asistentka významně lékaři asistuje.

Protože jsou kompetence porodní asistentky stále předmětem veřejné diskuze, dovolujeme si této problematice věnovat detailněji. Kompetence vymezuje vyhláška č.55/2011 Sb. (očinnostech zdravotnických pracovníků ajiných odborných pracovníků), která rozlišuje činnosti, jež porodní asistentka zajišťuje bez odborného dohledu abez indikace, azákladní aspecializovanou ošetřovatelskou péči těhotným, rodícím ženám ašestinedělkám.

Přitom zejména může:

■Poskytovat informace oživotosprávě vtěhotenství apři kojení, přípravě na porod, ošetření novorozence aantikoncepci. Poskytovat rady apomoc votázkách sociálně-právních, popř. takovou pomoc zprostředkuje.

■Podporovat aedukovat ženu vpéči onovorozence, včetně podpory kojení apředcházení jeho komplikacím.

■Diagnostikovat graviditu, předepisovat, doporučovat nebo provádět vyšetření nutná ke sledování fyziologického těhotenství, sledovat ženy sfyziologickým těhotenstvím, poskytovat jim informace opředcházení komplikacím. Vpřípadě zjištěného rizika předávat ženu do péče lékaře se specializovanou způsobilostí voboru gynekologie aporodnictví.

■Sledovat stav plodu vděloze všemi vhodnými klinickými itechnickými prostředky, rozpoznávat umatky, plodu či novorozence příznaky patologií, jež vyžadují zásah lékaře, lékaři pomáhat vpřípadě zásahu. Při nepřítomnosti lékaře provádět neodkladná opatření.

■Připravovat ženy kporodu, pečovat oně ve všech dobách porodních, vést fyziologické porody, včetně případného nástřihu hráze; vneodkladných případech vést iporody vpoloze koncem pánevním. Neodkladným případem se rozumí vyšetřovací nebo léčebný výkon nezbytný kzáchraně života či zdraví.

■Ošetřovat porodní apoporodní poranění apečovat ošestinedělky.

■Zajišťovat přejímání, kontrolu auložení léčivých přípravků, manipulovat snimi ahlídat jejich dostatečnou zásobu.

■Zajišťovat přejímání, kontrolu auložení zdravotnických prostředků aprádla, manipulovat snimi, hlídat jejich dezinfekci asterilizaci ataktéž jejich dostatečnou zásobu.

■Zajišťovat péči fyziologickým novorozencům, provádět jejich první ošetření, včetně případného zahájení okamžité resuscitace.

Porodní asistentka pod přímým vedením lékaře se specializovanou způsobilostí voboru gynekologie aporodnictví:

■Asistuje při gynekologických výkonech.

■Asistuje při komplikovaném porodu.

■Instrumentuje na operačním sále při porodu císařským řezem.

Porodní asistentka se podílí pod odborným dohledem porodní asistentky se specializovanou způsobilostí voboru nebo všeobecné sestry se specializovanou způsobilostí voboru, případně zaměření, vsouladu sdiagnózou stanovenou lékařem na poskytování vysoce specializované péče.

Porodní asistentka dále vykonává činnosti podle §4 odst.1, 3 a4 (této vyhlášky) utěhotných arodících žen, šestinedělek apacientek sgynekologickým onemocněním.

Operační úsek

Je uspořádán jako na chirurgickém oddělení, často je součástí centrálních operačních sálů. Vybavení odpovídá zvláštnostem oboru gynekologie aporodnictví, kde převažují operace vaginální, abdominální aendoskopické.

Základní uspořádání

■hygienický filtr

■operační sály kprovedení velkých imalých operačních zákroků (centrální přívod medicinálních plynů, klimatizace, přístrojová technika kzabezpečení anestezie aoperačních zákroků, např.hysteroskop, laparoskop)

■novorozenecký box pro první ošetření novorozence po císařském řezu

■čisticí adekontaminační úsek, skladové prostory

■úsek pro dokumentaci

Náplň práce sestry na operačním úseku je obdobná jako na každém jiném chirurgickém operačním úseku.

Úsek asistované reprodukce

Je součástí některých gynekologicko-porodnických pracovišť.

■ambulantní část– provádí veškerá potřebná vyšetření (anamnéza, gynekologické vyšetření, odběry krve na hormonální vyšetření, hormonální stimulace vaječníků) avmístnosti ktomu určené iodběr spermatu

■operační sály– provádí se zde odběr oocytů (odběr vajíček přes poševní stěnu, tenkou jehlou pod kontrolou ultrasonografu), embryotransfer (přenos embrya do dělohy), intrauterinní inseminace (nitroděložní oplodnění spermiemi partnera či dárce)

■laboratoře– zde se vyšetřuje spermiogram, realizuje mikromanipulace sjednotlivými oocyty aspermiemi nebo embryi (pod mikroskopem pomocí speciálních skleněných mikropipet), IVF (in vitro fertilizace– oplodnění ve „zkumavce“– spermie kultivovány soocyty ve zkumavce), kultivace embryí, kryokonzervace gamet, embryí atkání, tzv.spermobanka

Komunitní péče

Vrámci této péče se porodní asistentka zaměřuje především na návštěvy vrodinách těhotných žen, šestinedělek agynekologicky nemocných amonitoruje zdravotní stav vjejich přirozených podmínkách.

Dále zejména:

■Edukuje voblastech týkajících se těhotenství, porodu, šestinedělí amateřství.

■Nabízí odborné konzultace zaměřené na fyziologické změny doprovázející těhotenství.

■Vede skupinovou iindividuální přípravu kporodu (předporodní kurzy), nabízí ijiné formy cvičení, plavání, masáže, kurzy aromaterapieapod.

■Pomůže těhotné ženě sestavit porodní plán, vybrat vhodné místo pro porodapod.

■Poskytuje rady ohledně užívání nefarmakologických prostředků pro tlumení bolesti.

■Monitoruje zdravotní stav matky idítěte během porodu.

■Vpřípadě zájmu doprovází ženu při porodu vporodnici (odborný poradce, psychologická podporaapod.).

■Poradí matce sprvním přiložením novorozence kprsu.

■Pomůže matce (popř.rodině) sadaptací na novou životní úlohu.

■Edukuje vpéči onovorozence adítě do 1 roku života.

1.4Edukace jako součást ošetřovatelské praxe porodní asistentky

Edukace je důležitou součástí práce porodní asistentky (edukátorky).

Pojem edukace (zlatinského educo, educare– vychovávat, vypěstovat) vyjadřuje šíře chápaný proces výchovy avzdělávání člověka arozvíjení jeho osobnosti. Jejím záměrem je poskytování potřebných vědomostí anácvik zručností souvisejících sposkytováním péče vporodní asistenci. Dalším cílem edukace může být idosažení určité změny vchování, přeměna hodnotových avztahových postojů, citových avolních struktur osobnosti.

Edukačním procesem rozumíme takové činnosti, kdy se jeden subjekt (klient/ka, edukant) učí adruhý subjekt (edukátor) mu toto učení zprostředkovává. Prostřednictvím edukačního procesu by edukant měl získat nové informace, ty pochopit aumět je pak ve svém životě použít. Měl by si osvojit jisté dovednosti jak voblasti teoretické (např.rozhodování vproblémových situacích), tak praktické (např.realizace zdravého způsobu života), azískat nové návyky (tzn.upevněné azautomatizované složky vědomé činnosti).

Klientka je tak vedena ksamostatnější péči ovlastní onemocnění, kdy přebírá podstatnou část odpovědnosti za vlastní zdraví sama na sebe.

Nedílnou součástí edukačního procesu je učení. Metody (slovní, názorné nebo praktické), formy (individuální, skupinová) aprostředky (literatura, brožury, letáky, DVDatd.) pro edukační činnost jsou rozmanité. Jejich výběr volíme podle konkrétního cíle (voblasti kognitivní, psychomotorické aafektivní), jehož chceme dosáhnout.

Specifika edukační činnosti porodní asistentky jsou těsně spjatá spsychickou náročností ošetřovatelské péče na gynekologicko-porodnickém oddělení. Léčí se zde klientky, které mohou být ohroženy na životě (náhlé příhody, nepříznivé onkologické diagnózy). Utěhotných klientek může být ohrožen život nenarozeného dítěte. Klientky jsou často pod vlivem stresujících událostí (onemocnění, operace, ztráta reprodukční schopnosti, strach odítěapod.) ihormonálních změn (vlivem těhotenství aporodu) zvýšeně psychicky labilní. Ztoho vyplývají vysoké požadavky na osobnost porodní asistentky vroli edukátorky.

Požadavky na sestru vroli edukátorky

■přiměřené teoretické znalosti apraktické dovednosti

■schopnost empatie

■zájem, snaha aochota pomoci

■verbální aneverbální komunikační schopnosti

■navázání kontaktu adůvěry, vytvoření vhodného prostředí aatmosféry

■získání klientky pro spolupráci (motivace)

Fáze edukačního procesu

■posuzování (anamnéza, sběr informací, analýza schopností kučení, posouzení edukačních potřeb)

■stanovení edukační diagnózy (identifikace edukačních potřeb)

■plánování (priority edukace, volba metod, výběr obsahu učení sohledem na pedagogické principy azásady výchovy, stanovení cílů edukace)

■realizace naplánované vyučovací strategie (scílem dosažení žádoucího výsledku, spřihlédnutím kvěkovým aindividuálním zvláštnostem klientky)

■zhodnocení výsledků edukační činnosti (osvojení požadovaných dovedností pozorováním zručnosti klientky při provádění praktických úkonů, zhodnocení efektivnosti edukačního plánu, zápis oedukaci do dokumentaceatd.)

Edukační zásady

■dostatečná motivace klientky (vnitřní avnější)

■používání jednoduchého, srozumitelného jazyka, který je přiměřený vzdělání aintelektu klientky, střídmé využívání emotivních výrazových prostředků

■dodržování systému podávání informací (od nejdůležitějšího kpodružnému, od základního kpodrobnému, od jednoduchého ke složitému)

■využívání názornosti (modelové situace, snaha provázat získávané informace svlastní zkušeností klientky)

■respektování individualizace (cílů, plánu, přístupu, rozsahu aintenzity, použitých prostředků)

■stanovení optimálních cílů (snadněji dosažitelné, nižší, mírnější, tedy takové, unichž je vysoce pravděpodobné, že jich klientka dosáhne)

■používání konkrétních dovedností (nacvičování situací, aktivní spoluúčast klientky, opakování dovedností do dosažení potřebného stupně dokonalosti)

■zpětná vazba, opakování akontrola

1.5Základy anatomie afyziologie pohlavních orgánů ženy

Pro lepší orientaci vknize uvádíme základní pojmy zoblasti anatomie afyziologie reprodukčních orgánů ženy. Pro důkladnou znalost problematiky je nutné další studium vodborné literatuře.

Kpohlavním orgánům ženy patří zevní rodidla, pochva, vnitřní rodidla aprsy.

Zevní pohlavní orgány (organa genitalia externa)

Kzevním pohlavním orgánům zpravidla počítáme hrmu, velké amalé stydké pysky, topořivá tělesa, vestibulární žlázy, panenskou blánu ahráz (obr.1). Někdy se také užívá termín vulva, který zahrnuje velké amalé stydké pysky, topořivá tělesa, ústí pochvy amočové trubice ařadu drobných žlázek.

Obr.1 Zevní pohlavní orgány ženy

Hrma (mons pubis, mons Veneris)

Vyklenutí nad dolní částí podbřišku apřed sponou stydkou. Tvoří ji tuková vrstva krytá kůží (po pubertě ichlupy) sčetnými mazovými apotními žlázami.

Velké stydké pysky (labia majora pudendi)

Kožní valy vycházející zhrmy, vzadu jsou spojeny řasou, zadní komisurou (commissura labiorum posterior). Valy tvoří tuková tkáň. Ve střední čáře na sebe stydké pysky naléhají atvoří stydkou štěrbinu (rima pudendi). Zevní strana velkých stydkých pysků je od puberty porostlá chlupy.

Malé stydké pysky (labia minora pudendi)

Neochlupené kožní řasy sčetnými mazovými žlázkami překryté velkými stydkými pysky, obkružují poševní vchod. Vpředu se rozdělují na předkožku klitorisu (praeputium clitoridis) auzdičku klitorisu (frenulum clitoridis). Vzadu se spojují vjemnou řasu (frenulum labiorum pudendi), čímž vytvářejí malou jamku (fossa navicularis).

Topořivá tělesa (corpora cavernosa)

Při pohlavním dráždění vtěchto orgánech dochází kměstnání krve, atím zduření příslušné oblasti.

Mezi ženská topořivá tělesa řadíme:

■poštěváček (klitoris)– uložený nad ústím močové trubice, odpovídá stavbou topořivým tělesům vpenisu

■párový erektilní orgán pod spodinou malých stydkých pysků, tvoří žilní pleteně po stranách poševního vchodu

Vestibulární žlázy (glandulae vestibulares)

Drobné žlázy pod sliznicí poševního vchodu, které udržují jeho vlhkost. Největší je Bartholiniho žláza (glandula vestibularis major). Je velikosti hrášku, uložena na dolní vnitřní straně velkých stydkých pysků.

Poševní předsíň (vestibulum vaginae)

Prostor ohraničený malými stydkými pysky. Vpředu pod poštěváčkem nacházíme zevní ústí močové trubice, pod ním vlastní vstup do pochvy avzadu tvoří jamku (fossa navicularis).

Panenská blána (hymen)

Slizniční řasa různého tvaru neúplně uzavírající poševní vchod (ostium vaginae). Při prvním pohlavním styku se za slabého krvácení její okraje roztrhnou (deflorace). Dále se trhají zbytky panenské blány při porodu.

Hráz (perineum)

Asi 4 cm silná, svalnatá část zevních rodidel mezi análním otvorem azadní komisurou velkých stydkých pysků. Hráz se za porodu stává součástí měkkých porodních cest.

Mezi pohlavní orgány ženy bývají zařazeny iprsy, které se zakládají uobou pohlaví, ale rozvíjejí se pouze udívek.

Prs (mamma, mastos)

Párový orgán na přední ploše hrudníku, jehož součástí je mléčná žláza (největší kožní žláza). Mléčná žláza (glandula mammae) se skládá asi z15 laloků, které se člení do malých lalůčků. Jejich vývody se spojují do společných mlékovodů (sinus lactiferi) ústících na prsní bradavce (papilla mammae).

Na povrchu prsu rozlišujeme pigmentovaný dvorec (areola mammae) avystouplou bradavku.

Tvar avelikost prsu je individuální, závisí na velikosti žlázy, množství tukové tkáně, věku aproběhlém těhotenství.

Prsní žláza prodělává změny vprůběhu menstruačního cyklu. Estrogeny stimulují růst vývodů žlázy, progesteron ovlivňuje epitel lalůčků.

Mléčná žláza je plně funkční až vzávěru těhotenství apo dobu laktace. Vprvních dnech po porodu se tvoří vmléčné žláze mlezivo (kolostrum). Vlastní mléko (lac) se začíná zprsu vyměšovat 3.–4. den po porodu. Hlavním hormonem, který spouští audržuje laktaci, je prolaktin. Vyprazdňování mlékovodů vyvolává hormon oxytocin.

Vnitřní pohlavní orgány (organa genitalia interna)

Vnitřní pohlavní orgány (obr.2) jsou tvořeny dělohou spodpůrným afixačním aparátem děložním, vaječníky avejcovody. Spojení se zevními pohlavními orgány zajišťuje pochva.

Obr.2 Anatomie vnitřních pohlavních orgánů ženy

Pochva (vagina)

Dutý svalový orgán (asi 10 cm dlouhý), který dole ústí do poševní předsíně avzadu nahoře se upíná na děložní hrdlo. Svým úponem na děložního hrdlo vytváří přední, zadní apostranní poševní klenby. Pochva je poddajná aroztažitelná, což je důležité během porodu pro postup plodu. Je vystlána vrstevnatým dlaždicovým epitelem spřítomností bakterie Lactobacillus Döderleini, která zkvašuje glykogen na kyselinu mléčnou, což způsobuje kyselé pH vpochvě (pH 4,5). Toto prostředí zajišťuje zvýšenou odolnost pochvy proti infekci. Poševní sliznice je pokrytá sekretem, který tvoří hlen zcervixu aodloupané epitelie.

Hlavní funkce: umožnění pohlavního styku, odchod menstruační krve, porodní cesta.

Děloha (uterus, metra, hystera)

Dutý svalový orgán hruškovitého tvaru (asi 8 cm dlouhý) uložený vmalé pánvi mezi močovým měchýřem akonečníkem. Horní část nazýváme děložním tělem, dolů směřující užší část děložním hrdlem apřechod mezi těmito částmi děložním isthmem.

Členění dělohy

■děložní hrdlo (cervix uteri)– dolní část dělohy směřující do pochvy, má válcovitý tvar aje 3,5–4 cm dlouhé; rozlišujeme na něm děložníčípek – část děložního hrdla uloženého vpochvě ačást hrdla nad pochvou; hrdlo je rozděleno na horní adolní pysk, obsahuje hlenotvorné žlázky (produkují cervikální hlen) akanál (navazuje na děložní dutinu), který je zúžen ve vnitřní branku (nahoře uděložní úžiny) azevní branku (dole upochvy) (obr.3)

■děložní úžina (isthmus uteri)– přechod mezi tělem ahrdlem děložním

■děložní tělo (corpus uteri)– horní část dělohy, na které popisujeme přední azadní děložní stěnu, děložní hrany, rohy adno; děložní tělo obsahuje dutinu trojúhelníkového tvaru, která je vystlána sliznicí (endometrium), na níž od puberty do klimakteria pravidelně probíhají cyklické změny– menstruační cyklus

Obr.3 Vztah děložního hrdla apochvy

Děloha je tvořena třemi vrstvami

■endometrium– sliznice vystýlající děložní dutinu

■myometrium– svalová vrstva

■perimetrium– povrchová vrstva dělohy

Velikost dělohy se vprůběhu života neustále mění. Ovlivňuje ji věk ženy, fáze menstruačního cyklu, gravidita arůzné patologické procesy.

Podélná osa děložního těla svírá sosou děložního hrdla tupý úhel (160–170°) otevřený dopředu (anteflexio uteri). Spochvou svírá děloha úhel 70–100° (anteversio uteri) (obr.4).

Obr.4 Anteflexe aanteverze dělohy

Menstruační cyklus

Cyklické změny endometria, které se opakují zpravidla po 28 dnech od puberty do klimakteria. Hlavním cílem menstruačního cyklu je příprava endometria na uhnízdění oplodněného vajíčka ajeho další vývoj. Cyklus je řízen hormony vaječníků, jež fungují také na principu osy hypothalamus–adenohypofýza–ovarium, včetně zpětné vazby (vizdále).

■proliferační fáze (navozená estrogeny)– dochází kdělení buněk sliznice, jejímu růstu po proběhlé menstruaci, růstu žlázek azvýšení jejího prokrvení; ke konci fáze dosahuje endometrium výšky až 10 mm; fáze trvá od 5.–14. dne cyklu

■sekreční fáze (navozená progesteronem ze žlutého tělíska)– vbuňkách endometria se po ovulaci hromadí glykogen alipidy (potřebné pro počáteční výživu oplozeného vajíčka); žlázky se rozšiřují, tvoří hlen aspirální tepénky dosahují kpovrchu endometria; fáze trvá asi od 15.–26. dne cyklu

■ischemická fáze– trvá několik hodin až 1den (26.–28. den cyklu); kontrakcí hladké svaloviny tepének se sníží přívod O_2 kbuňkám endometria aty pak odumírají; tato anásledující fáze nastává pouze tehdy, když nedojde koplodnění vajíčka

■menstruační fáze– odumřelé buňky sliznice se odlučují ado 48 h se odloučí celá povrchová vrstva sliznice; ta spolu skrví zporušených tepének astekutinou vytéká děložním hrdlem do pochvy; menstruační krev je nesrážlivá, částečně hemolyzovaná; jejímu vypuzení napomáhají kontrakce dělohy; vobdobí menstruace rozeznáváme fáze:

–deskvamační: trvá 1–2dny

–regenerační: trvá 2–3dny

Po 3–7 dnech se vlivem ovariálních hormonů celý cyklus opakuje.

Hlavní funkce dělohy: místo vývoje zárodku aplodu, vypuzení plodu během porodu.

Vejcovod (tuba uterina, salpinx)

Párový trubicovitý orgán, dlouhý 9–12 cm. Začátek vejcovodu je otevřený do dutiny břišní aopatřený pohyblivými řasinkami (fimbriae), které při ovulaci obklopí vaječník, aby mohly zachytit uvolněné vajíčko. Vejcovody ústí do dělohy vděložních rozích. Řasinky ve sliznici vejcovodů aperistaltické pohyby vejcovodu usměrňují posun vajíčka do dělohy. Vejcovody jsou nejčastějším místem oplodnění vajíčka.

Funkce: transport vajíček do dělohy.

Vaječník (ovarium, oophoron)

Párová pohlavní žláza velikosti švestky, je uložen při boční stěně malé pánve azavěšen na zadní straně širokého děložního vazu (plica lata uteri). Sděložním rohem spojuje vaječník ligamentum ovarii proprium. Vmládí je povrch vaječníku hladký, po nástupu menstruace je zbrázděn jizvičkami po uvolněných vajíčkách.

Vaječníky avejcovody souhrnně nazýváme děložní přívěsky– děložní adnexa.

Složení vaječníků

■kůra (cortex ovarii)– obsahuje ženské pohlavní buňky– vajíčka různého stupně zralosti (oocyty); váček, ve kterém je vajíčko umístěno, se nazývá folikul

■dřeň (medulla ovarii)– obsahuje vazivo, hladkou svalovinu, cévy, nervy

Hlavní funkce: tvorba auvolňování vajíček, tvorba ženských pohlavních hormonů (estrogeny, progesteron) od puberty do klimakteria.

Ovariální cyklus

Zahrnuje přípravu vajíčka schopného oplodnění asekreci ovariálních hormonů.

Vembryonálním životě se zakládá ve vaječnících asi 2 miliony primárních folikulů, jež se při narození zredukují na 700 tisíc avpubertě na 300–400 tisíc. Během reprodukčního života ženy se uvolní zvaječníků asi 400 vajíček. Vpubertě rostou folikuly pod vlivem hormonů adenohypofýzy (gonadotropiny– folikulostimulační [FSH] aluteinizační [LH] hormon). Zralé vajíčko (ovum, oocyt) obsahuje 1/2 počet chromozomů (22 somatických a1 pohlavní– chromozom X).

Řízení činnosti vaječníků

Reprodukční systém ženy podléhá cyklickým změnám daným souhrou žláz svnitřní sekrecí (hypothalamus, adenohypofýza, ovaria). Produkci gonadotropinů vadenohypofýze řídí hypothalamus prostřednictvím gonadoliberinů (GnRH). Činnost hypothalamu je pod vlivem mozkové kůry, proto fyzický ipsychický stres může narušit reprodukční funkce ženy. Gonadotropiny (FSH, LH) stimulují růst azrání folikulů, ovulaci, vznik žlutého tělíska atvorbu pohlavních hormonů.

Ovulační cyklus

Zahrnuje přípravu vajíčka ve folikulu apo ovulaci změnu jeho zbytků ve žluté tělísko.

■1. fáze– folikulární, trvá 12–14dní od 1. dne posledních menses. Jeden zrostoucích folikulů se vovariu zvětšuje rychle adozrává vGraafův folikul (15–20 mm vprůměru), vyklenuje se na povrch ovaria. Ovarium tvoří estrogeny avmalém množství progesteron.

■2. fáze– ovulační, nastává asi 14. den. Graafův folikul praskne avajíčko se vyplaví do dutiny břišní. Tento proces nazýváme ovulace. Vypuzené vajíčko zachytí fimbrie vejcovodu.

■3. fáze– luteální. Po vyplavení vajíčka stěna folikulu zkolabuje ave folikulárních buňkách se ukládá tuk ažlutý pigment lutein. Vzniká útvar– žluté tělísko (corpus luteum), které produkuje progesteron. Pokud nedojde koplození uvolněného vajíčka, začne se žluté tělísko měnit vbílé tělísko (corpus albicans), jež okolo 24. dne zaniká. Na povrchu ovaria po něm zůstane jen drobná jizvička (obr.5).

Obr.5 Řez ovariem

Sekreční funkce vaječníků– zahrnuje tvorbu estrogenu aprogesteronu (pod vlivem gonadotropinů). Tyto hormony působí zejména na sliznici děložní, pochvu, mléčnou žlázu, kostní tkáň, zasahují do řízení činnosti štítné žlázy atělesné teploty. Mají vliv na vnímání bolesti, na paměť achrání buňky nervové soustavy.

Estrogeny (steroidní hormony tvořené folikulárními buňkami, znichž nejvýznamnější je estradiol, estriol aestron)– estradiol je převažujícím estrogenem užen od první menstruace po menopauzu, jeho maximální hladina je vdobě ovulace, pak klesá;má zejména tyto biologické účinky:

■Ovlivňují růst adiferenciaci folikulárních buněk ovaria, sliznice vejcovodů, dělohy, pochvy.

■Podněcují vývoj zevních pohlavních orgánů, sekundárních pohlavních znaků (vlasové achlupové linie, ukládání tuku na prsou abocích, stavba kostry).

■Stimulují sekreci řídkého hlenu ve žlázách děložního hrdla.

■Navozují proliferační fázi menstruačního cyklu.

■Mají tlumivý vliv na erytropoetin.

■Řídí vývoj sexuálního chování ajeho změny během menstruačního cyklu.

Progesteron (gestagen, steroidní hormon tvořený žlutým tělískem, maximální hladina 20.–23. den cyklu) ajeho biologické účinky:

■Navozuje sekreční fázi menstruačního cyklu endometria.

■Snižuje kontraktilitu gravidní dělohy.

■Snižuje produkci azvyšuje viskozitu hlenu vděložním hrdle.

■Stimuluje růst, vývoj asekreční aktivitu mléčné žlázy.

■Zvyšuje bazální teplotu– vzestup vdobě ovulace.

Pro úplnost zahrneme do výčtu anatomie afyziologie rodidel také závěsný apodpůrný aparát dělohy.

Závěsný děložní aparát

Zabezpečuje pružné zavěšení dělohy vpánvi aje tvořen především pánevním vazivem, jež obklopuje vnitřní pohlavní orgány ženy.

Složení

■parametrium– vazivo kolem dělohy

■parakolpium– vazivo kolem pochvy

■postranní vazy– vazy od děložního hrdla do stran ke stěně pánve

■křížoděložní vazy (ligamenta sacrouterina)– vazy od děložního hrdla ke křížové kosti

■oblé vazy (ligamenta teres uteri)– vazy od děložních rohů ktříselnému kanálu

Vnitřní pohlavní orgány ženy (kromě vaječníků) pokrývá pobřišnice (peritoneum), která mj.vytváří:

■široký vaz děložní (ligamentum latum uteri)– uložen při děložních hranách

■Douglasův prostor (excavatio rectouterina)– záhyb mezi zadní stěnou dělohy akonečníkem (nejnižší místo břišní dutiny)

Podpůrný děložní aparát

Pomáhá udržovat dělohu vcentru pánevní dutiny aje tvořen svalovinou avazivem pánevního dna. Skládá se ze dvou částí:

■diaphragma pelvis– má tvar nálevky směřující svým vrcholem ke konečníku; za symfýzou je vní uložen otvor pro konečník, močovou trubici apochvu (hiatus genitalis); diaphragma pelvis je tvořena svaly:

–zdvihač řitní (m. levator ani)

–kostrční sval (m. coccygeus)

■diaphragma urogenitale– vytváří část pánevního dna pod obloukem stydké kosti atvoří ji:

–hluboký příčný hrázový sval (m. transversus perinei profundus)

–m. bulbocavernosus (pozn.český ekvivalent se neužívá)

–dutinkosedací sval (m. ischiocavernosus)

–povrchový příčný hrázový sval (m. transversus perinei superficialis)

–zevní svěrač řitní (m. sphincter ani externus)

1.6Fyziologická období života ženy ajejich poruchy

Zfyziologického hlediska rozdělujeme život ženy do 6 období:

■období novorozenecké

■období dětské

■puberta

■období pohlavní zralosti

■klimakterium

■senium

Období novorozenecké (neonatální)

Plod je vprůběhu prenatálního období pod vlivem hormonů matky (zejména estrogenů), které způsobují změny na jeho pohlavních orgánech iněkolik dní po porodu. Než se mateřské hormony ztěla dítěte vyplaví, mohou se objevovat příznaky novorozenecké hormonální reakce (zduřelá prsní žláza, nepatrný sekret zprsů, odtok hlenu zpochvy, drobné krvácení zrodidel). Po uplynutí 3–6týdnů nastává období hormonálního klidu.

Období dětské (infantilní)

Od novorozeneckého období do puberty trvá období hormonálního klidu (asi do 8.roku života) vlivem činnosti útlumového centra vmozku– gonadostatu. Pochva je chráněna hymenem, má alkalické prostředí. Děloha snízkým endometriem je infantilního tvaru (cervix zaujímá 2/3 děložní hmotnosti, zbytek děložní tělo). Vaječníky jsou malé, prsní žláza vklidu.

Uděvčátek probíhá postupně somatický aduševní vývoj. Tělesný vzhled chlapců aděvčat se mnoho neliší, pouze nastávají změny vzálibách. Následně začíná uděvčat zrychlený růst (dříve než uhochů) adřívější prepubertální (asi od 9. roku života) apubertální vyspívání.

Puberta

Puberta je vrchol dospívání, což je období charakteristické růstem azráním reprodukčního systému. Na nástup puberty mají vliv dědičné, rasové, klimatické inutriční faktory. Obvyklý začátek puberty je vnašich podmínkách mezi 10.–12. rokem. Vpubertě dochází knástupu aktivity gonadotropinů vhypothalamu (zde se nacházejí sexuální centra) anáslednému vyplavování hormonů pohlavních steroidů (zvaječníků anadledvin). Tyto hormony vyvolávají tělesné ifunkční změny– dochází kukládání podkožního tuku, ke změnám stavby kostry, svalstva, hrtanu arozvoji sekundárních pohlavních znaků:

■pubarche– růst pubického ochlupení (typ femininus má tvar trojúhelníku, typ maskulinus směřuje vrchol ochlupení směrem kpupku– často projev virilizace, tj.rozvoj druhotných mužských pohlavních znaků užen)

■adrenarche– růst pubického aaxilárního ochlupení

■telarche– růst avývoj prsů

■menarche– první menstruace (mezi 10.–15. rokem), obvykle nepravidelné, anovulační (často se cykly stávají ovulačními až vprůběhu 6let po menarche)

Poruchy

■předčasná puberta (pubertas praecox)– nástup puberty před 8. rokem života

■opožděná puberta (pubertas tarda)– nástup puberty po 13. roce života

Období pohlavní zralosti

Nejdelší období života ženy (průměrně mezi 18.–45. rokem), je charakterizováno pravidelným menstruačním cyklem, kdy je žena schopna svého biologické poslání udržení rodu těhotenstvím aporodem zdravého dítěte.

Obvyklá délka menstruačního cyklu je 28dní, kpravidelným ovulacím dochází okolo 14. dne. Vobdobí pohlavní zralosti ženy proběhne asi 400–500 ovulací. Jen minimum znich vyústí vtěhotenství. Maximální schopnosti otěhotnět žena dosáhne mezi 20.–30. rokem života.

Vtomto období je žena optimálně připravena kplnění reprodukční funkce (připravenost rodidel, nervového systému ipsychosociální zralost ženy).

Poruchy menstruačního cyklu

■anovulační cyklus– vcyklu nenastává ovulace, rytmus krvácení je zachován sfrekvencí asi 28dní

■oligomenorea– méně časté krvácení, cyklus je delší než 35dní

■polymenorea– časté krvácení, cyklus je kratší než 21dní

■hypomenorea– abnormálně slabé menstruační krvácení

■hypermenorea– abnormálně silné menstruační krvácení, vede kanemii

■menoragie– silné menstruační krvácení, delší než 7dní

■metroragie– acyklické krvácení

■amenorea– absence menstruačního krvácení

■dysmenorea– bolesti při menstruaci

■premenstruační syndrom– soubor psychických, somatických avegetativních příznaků, obvykle 5–14dní před menstruací

Klimakterium

Rozlišujeme

■premenopauza– období před menopauzou– kolem 45. roku ženy

Poruchy

■klimakterický syndrom stěžkým průběhem

Tab.1 Klimakterický syndrom

■nevolnost

Senium

Poruchy

1.7Vyšetřovací metody vgynekologii aporodnictví

Komplexní gynekologické vyšetření zahrnuje:

Anamnéza (anamnesis– předchorobí, rozpomenutí)

Fyzikální vyšetření

Povinnosti sestry při gynekologickém vyšetření

Laboratorní vyšetření

Nejčastěji prováděná laboratorní vyšetření

Povinnosti sestry při laboratorním vyšetření

Zobrazovací vyšetřovací metody

Ultrasonografické vyšetření (UZ)

Povinnosti sestry

Rtg metody

Endoskopické vyšetřovací metody

Jiné vyšetřovací metody

1.8Specifika operační léčby vgynekologii aporodnictví

Specifika předoperační přípravy vgynekologii aporodnictví

Psychická příprava

Somatická příprava

Specifika pooperační péče vgynekologii aporodnictví

Edukace ženy

Operační přístupy

Abdominální

Vaginální

Kombinace abdominálního avaginálního přístupu

Nejčastěji prováděné menší gynekologické operační zákroky

Nejčastěji prováděné velké gynekologické operace

Abdominální operace

Vaginální operace

Endoskopické operace– výkony minimální invazivní chirurgie

Porodnické operace

Indikace kporodnickým operacím

Členění

Kontrolní úkoly aotázky

Table of Contents

Předmluva

1 Úvod do oboru gynekologie a porodnictví

1.1 Historie gynekologie a porodnictví

1.2 Definice oboru

1.3 Diferenciace ošetřovatelské péče na gynekologicko-porodnickém oddělení

1.4 Edukace jako součást ošetřovatelské praxe porodní asistentky

1.5 Základy anatomie a fyziologie pohlavních orgánů ženy

1.6 Fyziologická období života ženy a jejich poruchy

1.7 Vyšetřovací metody v gynekologii a porodnictví

1.8 Specifika operační léčby v gynekologii a porodnictví