Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Owen O’Kane

Sám sobě terapeutem
Jen 10 minut denně pro lepší náladu a méně stresu

Přeloženo z anglického originálu knihy Owena O’Kanea How to Be Your Own Therapist – Boost your mood and reduce your anxiety in 10 minutes a day, vydaného nakladatelstvím HarperCollins Publishers, Londýn, UK, 2022.
Originally published in the English language by HarperCollins Publishers Ltd. under the title How to Be Your Own Therapist
Copyright © Owen O’Kane 2022
Translation © Grada Publishing a.s. 2023, translated under licence from HarperCollins Publishers Ltd.
Owen O’Kane asserts the moral right to be identified as the author of this work.
All rights reserved

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401
www.grada.cz
jako svou 8717. publikaci

Překlad Mgr. René Souček
Odpovědná redaktorka Eva Lee
Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková
Návrh a zpracování obálky Vojtěch Wagner
Počet stran 224
První české vydání, Praha 2024
Vytiskla TISKÁRNA V RÁJI, s.r.o., Pardubice

Czech Edition © Grada Publishing, a.s., 2024

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-271-7098-2 (ePub)
ISBN 978-80-271-7097-5 (pdf)
ISBN 978-80-271-3883-8 (print)

Mému partneru Markovi,
který věří, že prostřednictvím knih dokážu pomoci mnoha lidem.
Děkuji za Tvou víru a povzbuzování.

O AUTOROVI

Owen O’ Kane má lékařský i psychoterapeutický výcvik a je bývalým vedoucím lékařem služby duševního zdraví v britské Národní zdravotní službě (NHS). Jeho první kniha Ten to Zen je bestsellerem týdeníku Sunday Times. Owen žije v Londýně, ale vyrůstal v Belfastu během etnicko-nacionalistického konfliktu v Severním Irsku, což bylo skvělé výcvikové prostředí pro jeho současnou práci. Mnoho let své profesní dráhy strávil paliativní péčí o nevyléčitelně nemocné, což jeho práci velmi ovlivnilo. Když nepíše knihy, zabývá se svou soukromou terapeutickou praxí, přednáší a přispívá do tisku a médií články o mentálním zdraví. Zbožňuje psy. Owen O’ Kane napsal také bestsellery Ten to Zen nebo Desetkrát šťastnější (Grada, 2021).

ÚVOD

Jsem terapeut a jako většina terapeutů jsem i já absolvoval terapii. A to mi změnilo život, protože moje vlastní terapie mě přiměla k tomu, abych se sám stal terapeutem.

Věřím, že terapie může změnit k lepšímu život každého člověka. Ale je tu určitý problém. Není to právě levná záležitost, navíc bývá obtížně dostupná a čekací lhůty se často táhnou měsíce nebo roky. Kromě toho terapie dosud znamená určité stigma. Pokud váháte, zeptejte se sami sebe, zda mozek někdy nepotřebuje trochu údržby a péče, aby nám lépe pomáhal zvládat nejrůznější životní výzvy. A právě s tím dobrá terapie umí pomoci. Není na ní nic zvláštního ani tajemného. Věřte mi, že se kvůli terapii nerozhodnete žít v lese ani v jeskyni. Terapie je pro odvážné a přináší skutečnou sílu a nekonečné možnosti pro plnější život.

Když jsem přemýšlel, jak pomoci lidem, kteří potřebují využívat výhody terapie, dostal jsem nápad. Cílem terapie obvykle je, aby klient ukončil terapeutická sezení natolik „zkušený“ a „uvědomělý“, že se sám sobě stane terapeutem. Bylo tedy potřeba vymyslet postup, který lidi naučí, jak právě tohoto docílit. A tak jsem napsal knihu Sám sobě terapeutem.

Chci, aby byla praktickým nástrojem, který zvládne použít každý. Zcela na rovinu přitom říkám, že neobsahuje žádnou podrobnou psychoanalýzu.

Mám hlubokou úctu ke kolegům, kteří pracují jinak než já, a tato kniha není hutná akademická příručka pro klinické použití. Spíš jsem snažil zjednodušit složité teorie a podat je tak, aby se daly využít v každodenním životě. V první polovině knihy se vydáte na osobní terapeutickou cestu, abyste se v její druhé polovině mohli zabývat každodenní desetiminutovou autoterapií. První polovinu knihy potřebujete k tomu, aby vaše následná každodenní praxe měla smysl. Tuto část bych definoval jako určité vytváření „nového já“, rychlokurz terapie, nebo chcete-li, výcvikový tábor. Druhá polovina knihy pak představuje každodenní údržbu a upevňování dovedností.

Naučím vás, jak se radit s terapeutem, kterého máte sami v sobě, a jak každý den využít co nejlépe, ať už vás během něj potká cokoli. Získané dovednosti vám budou pomáhat lépe fungovat, lépe se cítit a lépe žít.

A teď ještě závěrečné prohlášení, které vás může trochu překvapit. Nemám v úmyslu vás změnit. Nabízím vám jen svoje postřehy, poznatky a zkušenosti. Je jenom na vás, jak s tím vším naložíte. Mnohé knihy, „guruové“ a odborníci slibují, že vám změní život. Jenže tohle za vás ani já ani nikdo jiný udělat nemůže. Věřím však, že svůj vlastní život dokážete změnit vy sami.

O MNĚ

V první řadě mám jako každý člověk svoje slabosti, zranitelná místa a za svůj život jsem shromáždil bohatou sbírku omylů a chyb. Z vlastní zkušenosti velmi dobře vím, co znamená být nedokonalý. Myslím, že právě tohle mi hodně pomáhá při práci!

Spousta lidí nám říká, abychom pracovali víc, nakupovali víc a dělali ze sebe něco víc, místo toho, aby nám pomohli pochopit, jak lépe a s větší lehkostí žít. Další věc, která mě děsí, je, jak často nám naše okolí radí ignorovat varovné signály, že něčeho v životě začínáme mít plné kecky. Je sice hezké, když nás někdo hecuje ve stylu: „Hele, to zvládneš!“, jenže někdy se všechno zvládnout nedá a my možná potřebujeme spíš pomocnou ruku.

Mám vzdělání lékařské i psychoterapeutické. Než jsem se stal psychoterapeutem, byl jsem specialistou paliativní péče. V NHS v Londýně jsem zastával pozici vedoucího lékaře služby duševního zdraví. Teď mám v Londýně vlastní soukromou terapeutickou praxi, ale pracuji s klienty z nejrůznějších koutů zeměkoule. Různě po světě také pořádám přednášky a semináře o problémech souvisejících s duševním zdravím.

Vyrůstal jsem v době etnicko-nacionalistického konfliktu v Severním Irsku, tedy v období velmi intenzivního násilí mezi nacionalisty a loajalisty. Bylo to pro mě hodně náročné dětství. Během své vlastní terapie jsem zjistil, že mě „naprogramovalo“ do stavu neustálého strachu a očekávání problémů. Ale od té doby jsem na tom už zapracoval.

Jsem také gay, což při terapii vedlo ke spoustě zajímavých rozhovorů. Být Ir, katolík a homosexuál dohromady, mi pořádně zamotalo hlavu. Katolická kázání mých dětských let mě učila, že se mám modlit, aby moje sklony k homosexualitě zmizely. V terapii jsem potom pochopitelně zjistil, že mám sklon považovat se za vyděděnce a že opakovaně pociťuji potřebu dokázat, že mám jako člověk hodnotu. Právě terapie mě naučila, že nic takového dělat nemusím. Naopak jsem se místo toho naučil pociťovat radost ze sebepřijetí.

Abych vám ukázal, čeho můžete pomocí terapie dosáhnout, podělím se s vámi v této knize o dobrodružství svého vlastního sebeobjevování. Myslím tím odhalování zásadních životních uvědomění. Proměn. Věřím, že při čtení této knihy zažijete taková transformační uvědomění na vlastní kůži i vy.

JAK TATO KNIHA FUNGUJE?

KNIHA JE ROZDĚLENA DO DVOU ČÁSTÍ

První část tvoří první až pátá kapitola. Jde o nezbytnou základní práci, která vás připraví na každodenní desetiminutovou terapeutickou praxi, jíž se pak budeme zabývat v části druhé. Připravte si zápisník a pero, protože je pro tuto část budete potřebovat. První část obsahuje vše, co bychom obvykle společně probírali při terapii. Nelze ji nijak zkrátit, proto vám radím, abyste práci požadovanou v jejím rámci odvedli poctivě. Může totiž změnit váš život a pomůže vám také pochopit význam deseti minut vaší každodenní autoterapie. V první části se budeme zabývat:

1.Vaším skutečným životním příběhem.

2.Pochopením jeho smyslu a jeho současného vlivu na vás.

3.Tím, co skutečně od svého života chcete.

4.Jak to můžete s pomocí terapie získat.

5.Základními složkami, které jsou nezbytné pro spokojenější život.

Vysvětlím vám, co myslím slovy váš skutečný životní příběh, protože tento pojem je středobodem terapie. Nejsou to pouhé vzpomínky na události vašeho života tak, jak šly za sebou. Znamená to podělit se s druhou osobou o klíčové události, které pro vás byly důležité, a především o to, jak jste se při nich cítili. To zahrnuje zkušenosti pozitivní, negativní a všechno mezi tím.

Často sami sobě i ostatním stále dokola vyprávíme verze svého příběhu, které jsme se už naučili zpaměti nebo je považujeme za přijatelné. Tímto způsobem si chceme zajistit, aby nás druhý člověk viděl tak, jak si to přejeme, a ne takové, jací ve skutečnosti jsme. Myslím, že většina lidí své životní příběhy přizpůsobuje okolí spíš automaticky než vědomě a že je to vlastně jakýsi obranný mechanismus. K osobnímu rozvoji a růstu však může dojít jen tehdy, když dokážeme přijmout skutečné události z minulosti a vyjádřit je spolu s tím, jak jsme se při nich cítili tehdy a jak se kvůli nim cítíme i v současnosti.

Právě proto nestačí svůj příběh jen odvyprávět. Musíte ho totiž formulovat tak, abyste si dokázali spojit, jak a proč tyto vaše minulé zkušenosti ovlivnily vaše současné emoce, chování a způsoby myšlení. To bude druhý krok vaší počáteční práce. Jakmile se vám právě tohle podaří, bude vám všechno jasnější.

Následně budeme zkoumat, jak si představujete svou budoucnost a jak ji můžete uskutečnit. Touto prací nemá smysl se zabývat, pokud jejím účelem není přinést do vašeho života nějaké žádoucí změny. Vědět, co chcete, je naprosto zásadní, jinak ve vás převládne pocit bezúčelnosti. Udělat ve svém životě takové změny, aby vaše budoucnost vypadala jinak než vaše minulost, také znamená opustit některá pravidla, která jste si sami naordinovali a žijete podle nich, ale která váš rozvoj brzdí. Budeme na tom pracovat společně. V závěrečné části základní práce se budeme věnovat některým nezbytným technikám a nástrojům péče o sebe, které začleníte do své každodenní desetiminutové autoterapie.

Pochopení, kdo jste, proč se chováte tak, jak se chováte, a poznání, co chcete a co máte nechat odplynout, vám otevře cestu k pocitu vnitřního klidu a kontroly.

Druhou část tvoří šestá až desátá kapitola. V této polovině knihy si řekneme, jak provádět každodenní desetiminutovou autoterapii. Dozvíte se, jak začlenit techniky naučené v první části do běžného života, a ukážeme si i některé nové. Obojí váš život zlepší. Bude to taková udržovací práce. Můžete ji provádět tak dlouho, dokud budete cítit, že ji potřebujete. Můžete mít pocit, že je pro vás dobré věnovat se jí každý den, a stane se součástí vaší denní rutiny stejně jako ranní čaj nebo káva. Taková každodenní autoterapie je také příležitostí vypořádat se s problémy, které jste odhalili při práci v první části knihy.

Zde je souhrn toho, jak bude vaše každodenní desetiminutová praxe zhruba vypadat. Vím, že máte náročný denní program, proto jsem těchto deset minut rozdělil rovnoměrně do celého dne. Ať už jste jakkoli časově vytížení, pár minut denně na sebe si určitě dokážete najít. Cílem těchto terapeutických „vzpruh“ je změnit kvalitu vašeho dne a v důsledku toho také kvalitu vašeho života!

PŘÍPRAVA

Jak dlouho? Čtyři minuty

Kdy? Nejlépe na začátku dne, kdykoli se vám to hodí. Berte to podobně jako čas pro ranní zubní hygienu! Každý z nás si ráno najde pár minut na vyčištění zubů, tak proč bychom nemohli pečovat stejně i o svoje duševní zdraví?

K čemu to je? Zklidníte štěbetání ve své hlavě a nastavíte se do pružnějšího a přizpůsobivějšího stavu, díky kterému dokážete vytěžit z nového dne co nejvíc.

STABILIZACE

Jak dlouho? Tři minuty

Kdy? Po obědě.

K čemu to je? Udržíte si stabilitu po celý den a dokážete se vyrovnat s případnými negativními nebo náročnými zážitky, které se mohly objevit. Dokážete regulovat své myšlení a reakce, zajistíte si potřebnou psychickou péči v průběhu dne.

ZAMYŠLENÍ A RESET

Jak dlouho? Tři minuty

Kdy? Těsně před spaním, kdy jste v pohodlí domova, nemáte už nic na práci a nerozptyluje vás telefon.

K čemu to je? Prozkoumáte zkušenosti uplynulého dne a pustíte všechny neužitečné myšlenky, abyste celou noc mohli v klidu spát.

Deset minut každodenní autoterapie, kterou vás v této knize naučím, vás naplní životním optimismem a promění způsob, jakým vše přijímáte. Bude to také čas, kdy projevíte uznání a laskavé přijetí svému já v celé jeho úplnosti. Zároveň je třeba říct, že některé otázky, cvičení a doporučení v této knize vás budou povzbuzovat k opouštění vaší komfortní zóny. Tomu se nedá vyhnout. Terapie by se vám měla dostat skutečně pod kůži (v dobrém slova smyslu). Ale za odměnu vám něco slíbím: bude to fungovat. Berte to jako cvičení a úklid vaší mysli, které vám pomáhá lépe fungovat.

Různí terapeuti používají různé terapeutické metody. Já vás naučím, jak provádět autoterapii velmi specifickým způsobem, který možná jiní terapeuti nepoužívají. Názory v této knize jsou zkrátka moje názory. To, co zde učím, nereprezentuje doporučení žádného odborného nebo dohledového orgánu. Práce, ke které vás v této knize povedu, představuje integrativní přístup založený na různých teoretických přístupech i osobních zkušenostech a na poznání toho, co funguje v rámci klinické praxe. Vycházím ne z jednoho, ale z různých terapeutických modelů. Kromě toho se také snažím nebýt příliš technický a držet se jednoduchého jazyka. Věřím, že tento integrativní terapeutický přístup přinese pocit pohody a stability.

Mezi terapeutické modely, které používám, patří kognitivně-behaviorální terapie (Cognitive Behavioural Therapy), terapie zaměřená na soucit (Compassion Focused Therapy), všímavost (Mindfulness) a interpersonální psychoterapie (Interpersonal Psychotherapy). Pokud se někdo o různé terapeutické modely zajímá, najde na internetu mnoho zajímavých informací, zejména na webových stránkách profesních organizací, jako je například Českomoravská psychologická společnost (www.cmpsy.cz) nebo Česká psychoterapeutická společnost (www.psychoterapeuti.cz).

Každou část tohoto procesu vám postupně a dopodrobna vysvětlím, když vás jí budu provázet. Máte mé slovo, že se přitom budu co nejvíc vyhýbat odborné hantýrce, klišé a psychologizujícím blábolům. Po vás chci, abyste mi důvěřovali, a to i ve chvílích, kdy vám moje otázky budou připadat nelogické, nebo když ve vás bude provádění požadované činnosti vzbuzovat nepříjemné pocity. Terapie může být náročná, ale nikdy byste se z ní neměli hroutit. Pracujte tempem, které vám vyhovuje, a myslete na to, že není kam spěchat. Na tuhle práci máte celý zbytek života.

POSLEDNÍ POZNÁMKA A MŮŽEME ZAČÍT

V této knize se s vámi podělím o případové studie, jejichž cílem je poskytnout vám podporu a pomoc. Kniha je určena dospělým hledajícím soubor terapeutických nástrojů, které jim pomohou co nejlépe využít potenciál každého dne, jejich života i sebe samých. S podporou rodičů ji mohou využít i dospívající. Bude pro vás užitečná, ať už se na své životní cestě nacházíte kdekoli. Přesto nenahrazuje individuální osobní terapii, kterou někteří lidé nepochybně potřebují. Pokud máte pocit, že potřebujete individuální nebo skupinovou odbornou podporu, požádejte o pomoc prostřednictvím svého lékaře nebo místních organizací, které se zabývají duševním zdravím. Na konci knihy je uveden seznam podpůrných organizací.

Buďte si, prosím, vědomi toho, že není rozumné začít s tímto procesem, jestliže se cítíte velmi přetížení, máte příznaky psychózy, sebevražedné myšlenky nebo nemáte ve svém okolí dostatečnou podporu. Za takových okolností budete potřebovat pomoc odbornou. Rovněž nemá smysl se této práci věnovat, pokud jste pod vlivem alkoholu, drog nebo jiných návykových látek.

Všechna jména, údaje a případové studie uvedené v knize byly změněny a všechny zmíněné osoby nebo organizace anonymizovány v zájmu ochrany a respektování důvěrnosti informací o klientech.

ČÁST 1

1
KAPITOLA
TERAPIE? CO JE TO ZA KRAVINU?

Chci vás naučit, jak se můžete stát sami sobě terapeutem ajak začlenit terapii do svého života každý den alespoň na deset minut. Ale ještě předtím bych chtěl říct pár slov ostudu astigmatizaci, které spsychoterapií souvisejí.

Vždy mě překvapí, když ke mně přijde nový klient apo skončení našeho sezení mi řekne: „Nebyla to taková hrůza, jak jsem čekal.“ (Většinou si takto oddechnou muži.) Vždy se ho ptám, jak to myslel, protože mě velmi zajímají předsudky, které jsou sterapií spojené. Asi tušíte, že se dozvídám nejrůznější odpovědi. Doufám, že sedíte!

•„Na to, že jste terapeut, vypadáte jako celkem normální chlap.“

•„Čekal jsem, že to bude trochu podivná záležitost.“

•„Nenapadlo by mě, že se tady izasměju.“

•„Nebylo to jen pořád dokola ptaní: ‚Ajak jste se přitom cítil?‘“

•„Nezdá se, že by vás moje vyprávění šokovalo.“

•„Ani jste se mě nesnažil zhypnotizovat.“

•„Čekal jsem, že budete pořád jen pokyvovat hlavou aopakovat: ‚Chápu vás.‘“

•„Mělo to hlavu apatu. Víc, než jsem původně čekal.“

•„Neprobrečeli jsme to tady anenimrali se jen vcitečkách.“

•„Čekal jsem, že tu narazím na nějakého pi*use.“ (Apodobné termíny.)

To ale není všechno. Někdy se ve společnosti záměrně vyhýbám tomu, abych přiznal, čím se živím. Moje práce ostatní často buď znepokojuje (myslí si, že se jim snažím číst myšlenky nebo je „diagnostikovat“ podle toho, co říkají), nebo vnich vyvolává potřebu svěřit se mi se svým životním příběhem, případně je děsí. Když jsem pracoval jako vedoucí lékař služby duševního zdraví vNHS, zjistil jsem, že určitá slova spojená spéčí oduševní zdraví odrazují lidi od účasti vterapeutické skupině. Kdybychom například vytvořili skupinu snázvem „Jak zvládat depresi“, nikdo by na ni nepřišel. Zato kdybychom vytvořili skupinu snázvem „Jak si zlepšit náladu“, nebylo by si kam sednout.

Mám klienty, kteří chtějí, abych na fakturu nedával slovo „terapeut“. Jednou mě kdosi žádal, abych tohle slovo odstranil ize dveří své poradny. Někteří pacienti se bojí, co si onich budou ostatní myslet, kdyby se dozvěděli, že chodí na terapii. Snad svýjimkou sexuologa by někdo sotva ototéž požádal lékaře, který se specializuje na tělesné problémy. Zdá se, že terapie spadá do sféry jakýchsi „chlípných tajemství“.

Vzpomínám si, jak jsem šel na své první terapeutické sezení, když mi bylo kolem dvaceti (už je tomu pár let). Plížil jsem se ulicí celý vyděšený, že mě někdo uvidí. Asi jako někdo, kdo má za lubem pokoutní erotickou aktivitu vrozporu sdobrými mravy. Můj první terapeut byla naštěstí jeptiška, takže podobné fámy nepřipadaly vúvahu. Asvou praxi měla vklášteře. Když jsem to zjistil, spadl mi kámen ze srdce, protože to byla dobrá kamufláž. Vlastně jdu trochu jako ke zpovědi! Ale abych si ztoho nedělal jen legraci: styděl jsem se, že hledám pomoc, že si svoje problémy nedokážu vyřešit sám. Bál jsem se, co si omně pomyslí ostatní. Styděl jsem se, že mám psychické problémy kvůli veřejnému přiznání své homosexuality. Vše navíc komplikoval vté době běžný kulturně-sociální postoj, se kterým jsem se zcela ztotožnil, že chlapi se sničím nepářou. Kluci nebrečí.

Aprávě tohle všechno způsobuje, že mnoho lidí se za svou potřebu chodit na psychoterapii stydí. Já sám jsem byl jedním znich! Psychické problémy jsou do jisté míry stigmatem idnes. Zodpovědné rozhodnutí jít na terapii se idnes považuje za projev slabosti nebo selhání. Astejně tak terapeuti aterapie jsou idnes pro některé lidi jakousi záhadou. Tyto nešťastné předsudky jsou bohužel většinou způsobené strachem. Naštěstí současná veřejnost vnímá terapii mnohem pozitivněji než před deseti nebo dvaceti lety. Terapeutickou pomoc vyhledává stále víc lidí. Stigma terapie však nadále zůstává dosti silné.

Pokud pociťujete třeba jen náznak nepříjemných pocitů nebo úzkosti spojených stímto problémem, dovolte mi, abych rozptýlil veškerou vaši případnou nervozitu.

Skutečnost je taková, že inavzdory přetrvávajícím předsudkům může terapie prospět každému člověku na této planetě. Můžete být se svým současným životem naprosto spokojení. Přesto sebepoznání apochopení, proč jste vlastně šťastní, vám umožní znovu objevit, co vás motivuje jít dál, když se vám vživotě třeba dařit přestane. Každý člověk, bez ohledu na to, jak báječný se jeho život může zdát jeho okolí, prožívá těžké chvíle nebo období, kterými není snadné se „prokousat“. Každý někdy potřebuje pomoc. Proto se vtéto knize dozvíte:

•Jak terapie působí na váš mozek ajak vám pomáhá (velmi stručně).

•Podrobnější popis terapeutického procesu.

•Co budete při své autoterapii dělat.

JAK TERAPIE PŮSOBÍ NA VÁŠ MOZEK AJAK VÁM POMÁHÁ

Lidem, kteří se potýkají snejrůznějšími problémy, se snažím pomáhat už třicet let. Za tu dobu jsem se naučil, že největší psychologický dopad negativní zkušenosti spočívá vnaší reakci na ni. Nikoli ve zkušenosti samotné. Někteří lidé se sděsivými zážitky vyrovnávají dobře azpracují je. Někteří lidé však kvůli nim hluboce trpí.

Nevěřím, že by si lidé dobrovolně vybírali utrpení. Podle mě mají určití lidé vsobě program, kvůli kterému utrpení prožívají víc než jiní, nebo mají sklon zaseknout se vneužitečných vzorcích chování.

To, jak moc člověk kvůli své reakci na určitou negativní zkušenost trpí, může souviset sjeho způsobem myšlení, zvládání emocí, životními pravidly nebo chováním. Většinu ztěchto vzorců dědíme po svých rodičích nebo si je osvojujeme vdětství apřenášíme do dospělosti. Víc si otom řekneme později.

Mnozí dospělí procházejí životem avpodstatě se drží svých adaptačních strategií zdětství. Aprávě to podle mých zkušeností bývá kořenem mnoha potíží.

Dobrou zprávou však je, že terapie to může změnit, což dokládá nespočet výzkumných prací. Terapeutický proces vede ktomu, že se člověk podívá na svůj život zvenku, objektivně. Když si zpětně přehrajete formativní události svého života azačnete chápat příčiny svého trápení, můžete osobě zjistit fascinující věci. Terapie vás povzbudí, abyste při vyprávění svého životního příběhu propojili své zkušenosti saktuálními problémy. Pomůže vám pochopit vaše myšlenkové vzorce, automatické emoční reakce nebo způsoby chování ajak můžete změnit to, včem jste zablokovaní, co vás nutí přešlapovat na místě.

Každý den se ve své praxi setkávám slidmi, kteří se snaží zvládat úzkosti, deprese, traumata, ztrátu blízkých osob, vztahové problémy akonflikty. Terapie jim pomáhá odhalit příčinu bolesti anabízí odbornou pomoc, která může jejich utrpení zmírnit. Vtomto procesu jde spíše ospolupráci než oto, abych klientům předepsal řešení jejich problému.

Úspěch moderní terapie spočívá vtom, že využívá strategie založené na nejnovějších poznatcích medicíny, neurovědy, společenských věd afarmakologie. Lidé jsou složité fyzické, emoční amyslící bytosti apro své nejlepší fungování potřebují víc než jen psychologické poznatky. Dobrá terapie by měla vždy používat holistický přístup, což znamená, že by měla brát vúvahu osobnost člověka vjejí úplnosti.

PODÍVEJME SE NA FAKTA OTERAPII

1.Je to vědecky ověřená metoda pro zlepšování duševní pohody.

2.Zlepšuje mozkovou chemii.

3.Dokáže přeprogramovat nervové dráhy, aby člověk dokázal fungovat užitečnějším způsobem.

4.Zlepšuje kvalitu života.

5.Zlepšuje náladu aproblémy súzkostí.

6.Zlepšuje pracovní isoukromý život acelkovou motivaci.

7.Pomáhá lidem přerušit bludný kruh destruktivních vzorců chování.

8.Ulevuje od trápení.

TERAPEUTICKÝ PROCES: PODROBNĚJŠÍ POCHOPENÍ JEHO FUNGOVÁNÍ

CO BUDETE DĚLAT PŘI AUTOTERAPII

•Práce mezi sezeními.

•Ochota ke změně.

CO TO OD VÁS VYŽADUJE?