Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Shahida Arabi

Jak se bránit toxickým lidem, manipulátorům a sociopatům
Příručka nejen pro vysoce citlivé lidi

Přeloženo z anglického originálu knihy Shahidy Arabi The Highly Sensitive Person’s Guide to Dealing with Toxic People: How to Reclaim Your Power from Narcissists and Other Manipulators, vydaného nakladatelstvím New Harbinger
Publications, Inc., Oakland, Kalifornie, 2020.
© 2020 by Shahida Arabi and New Harbinger Publications, 5674 Shattuck
Avenue, Oakland, CA 94609

All rights reserved

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401
www.grada.cz
jako svou 8557. publikaci

Revize překladu a redakce textu Marie Zelinová
Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková
Návrh a zpracování obálky Vojtěch Wagner
Počet stran 208
První české vydání, Praha 2022
Vytiskla tiskárna PBtisk a.s., Příbram

Czech Edition © Grada Publishing, a.s., 2022

ISBN 978-80-271-4326-9 (ePub)
ISBN 978-80-271-4325-2 (pdf)
ISBN 978-80-271-3404-5 (print)

O autorce

Shahida Arabiová, MA, je absolventkou Kolumbijské univerzity a autorkou tří bestsellerů, včetně knih Becoming the Narcissist’s Nightmare (Staňte se narcistovou noční můrou) a Power (Moc). Její práce byly publikovány na stránkách Psychology Today, PsychCentral, Salon, HuffPost, Bustle, National Domestic Violence Hotline, New York Daily News, Thought Catalog a VICE Media Group. Více informací o autorce naleznete na adrese www.shahidaarabi.com.

O autorce předmluvy

Autorka předmluvy Andrea Schneiderová, LCSW, je licencovaná klinická sociální pracovnice v oblasti Sanfranciského zálivu, která má více než dvacetileté zkušenosti s poradenstvím pro tisíce jednotlivců a rodin. Specializuje se na zotavení z narcistického zneužívání, mateřské zdraví, zotavení z traumatu, rodičovství pro děti se zvláštními potřebami, zármutek a ztrátu. Více informací o ní najdete na adrese www.andreaschneiderlcsw.com.

Předmluva

Vážení čtenáři,

je mi velkou ctí napsat předmluvu k nové knize Shahidy Arabiové. V uplynulých pěti letech jsem měla to štěstí, že jsem mohla se Shahidou spolupracovat v oblasti terapie zaměřené na zotavení z narcistického zneužívání. Jako licencovaná klinická terapeutka jsem klienty mnohokrát odkazovala na její výjimečné publikace, stejně jako na její webové stránky, kde mohou na své cestě za zotavením nalézt podporu a konkrétní postupy vycházející z vědeckých poznatků.

V této knize Shahida propojuje čtivým a zajímavým způsobem výsledky svých výzkumů s praktickými nástroji pro posílení a uzdravení. Nabízí léčivou směs faktů, soucitného přístupu a spolehlivých strategií pro ty, kdo si prošli zneužíváním ve vztazích, i pro ty, kdo se s toxickými osobami stále setkávají. Pokud jste hledali způsoby, jak si poradit s toxickými lidmi ve svém životě, ať už jsou toxičtí mírně nebo nebezpečně, nehledejte dál. Našli jste svůj poklad, protože následující stránky jsou plné moudrosti založené na vědeckých důkazech a vedoucí k posílení vaší osobnosti. Naleznete tu popis snadno proveditelných strategií týkajících se např. stanovování hranic, možností léčby, péče o sebe sama či dovedností ke zvládání náročných situací, kdy se setkáváte s toxickými lidmi (nejen) v partnerských vztazích.

Shahidin nejnovější příspěvek na tomto poli pomáhá vysoce citlivým lidem odbourat následky návykových cyklů zneužívání a překonat trauma ze vztahů tím, že poskytuje podrobné informace a vhled do taktik psychického zneužívání i následků vztahového traumatu pro náš mozek a konkrétní strategie, jak se co nejlépe vypořádat s manipulativními lidmi. Shahida do celé knihy vplétá i deníkové úvahy a cvičení, díky nimž se upevní nově nabyté znalosti těch, kdo si prošli zneužíváním, a ti tak budou moci využít inovativní přístupy k uzdravení.

Nepochybně jste přečetli řadu článků a prošli mnohé webové stránky, abyste našli odpovědi na své otázky o citovém a narcistickém zneužívání, vysoce citlivých lidech, empaticích, narcistech a psychopatech. Vysoce citliví lidé a empatikové tvoří skupinu osob, které jsou častým terčem zneužívání. V této knize Shahida poskytuje komplexní analýzu dynamiky vztahu mezi vysoce citlivými a toxickými lidmi spolu s praktickými způsoby, jak si vytvořit psychický ochranný štít při zotavování ze zneužívání. Umožňuje vysoce citlivým lidem využít vrozené „superschopnosti“ a dary, které mohou být skutečným přínosem při rozlišování charakteru vztahů a stanovování hranic během uzdravování. Nedokážu si představit užitečnější knihu, kterou bych doporučila vysoce citlivým lidem toužícím porozumět sami sobě, poznat, co je zasáhlo, naučit se léčit a zjistit, jak se posunout dál.

Moji klienti v soukromé praxi oceňují Shahidiny publikace, protože jsou založené na vědeckých důkazech a zaměřené na posilování osobnosti. Shahida přesně ví, co prožívají ti, kdo si prošli narcistickým zneužíváním, a jak bolestivé může být zotavování z něj, a proto její práce čtenáře oslovují. Zároveň z nich získají dobrý přehled o realitě toxických lidí a zejména narcistů. Shahida si je hluboce vědoma toho, že ti, kdo trpěli, si často zvnitřňují stud, který získali v důsledku gaslightingu, přesouvání viny a dalších taktik citového zneužívání. Ví, že se potýkají s následky závislostního cyklu, který manipulátoři tak rádi rozvíjejí. Díky tomu Shahida může formulovat spolehlivé, klinicky relevantní strategie pro uzdravení, a činí tak ohleduplně a soucitně. Její kniha je jako moudrý přítel, který utěšuje zraněné spřízněné duše na cestě za zotavením ze vztahového traumatu.

Shahida je bezpochyby jedním z nejvěhlasnějších odborníků na uzdravení z psychického partnerského zneužívání. Kromě toho je mimořádně důvěryhodnou životní koučkou, výzkumnicí a autorkou, bezúhonnou osobou, která to, co hlásá, také praktikuje. Je vynikajícím příkladem pro své čtenáře. Na základě svého výzkumu a práce s lidmi, kteří prošli zkušeností násilí, ví, co funguje. Odvážně a transparentně se dělí o svá léčebná doporučení, podložená výzkumem, osobními životními zkušenostmi a konzultacemi s dalšími odborníky v oboru.

Takže, milí čtenáři, rozdělejte oheň v krbu, nalijte si šálek teplého čaje a uvelebte se s touto knihou na gauči. Vychutnejte si tento úžasný příspěvek věnovaný vysoce citlivým lidem a zotavení z psychického zneužívání. Čeká vás uzdravení. Až se dozvíte, jaké by měly být vaše další kroky k proměně v plně emancipovaného vysoce citlivého člověka, čeká vás konečně uzdravení.

Andrea Schneiderová, MSW, LCSW

ÚVOD

Jak se vysoce citliví lidé
dostanou mezi toxické osoby

Když se můj článek „20 taktik, které používají vysoce manipulativní narcisté, sociopati a psychopati, aby vás umlčeli“ stal v roce 2016 virálním, přečetlo si jej více než osmnáct milionů lidí po celém světě. Jak lidé, kteří si prošli vztahem s narcistickými jedinci, tak odborníci na duševní zdraví článek nadšeně sdíleli. Lidi ohromilo, že jsem vyložila taktiky manipulace, které zažili na vlastní kůži, a mnozí to komentovali tak, že jsem musela znát jejich narcistického exmanžela, sourozence, rodiče nebo spolupracovníka. V mnoha dopisech, které jsem dostala, se mi lidé svěřovali, že jsem popsala něco, co se už léta snažili pojmenovat a pochopit.

Vysoce citliví lidé jsou vystaveni působení toxických osob, které cíleně vyhledávají citlivé, empatické a zodpovědné jedince, aby je mohli využívat, aby jimi mohli manipulovat. Mnozí z těch, kdo se na mě obrátili, měli zkušenost s narcisty, sociopaty a psychopaty, tedy s osobami, jež se pohybují v horní části spektra vztahové toxicity, a byli jejich oběťmi. Tyto oběti:

•setkaly se s toxickými a narcistickými jedinci v milostných a přátelských vztazích, na pracovišti, a dokonce i ve své vlastní rodině;

•byly těmito toxickými typy idealizovány, znehodnocovány, sabotovány a nevyhnutelně zavrženy způsobem, který byl krutý a bezcitný;

•trpěly měsíce, roky či celá desetiletí slovním, citovým a někdy i fyzickým týráním nebo sexuálním zneužíváním, jehož cílem bylo je psychicky trýznit a ničit;

•byly izolovány, vystavovány nátlaku a ponižování a kontrolovány svými partnery za zavřenými dveřmi;

•snášely pronásledování, obtěžování, patologickou závist, záchvaty vzteku, permanentní nevěru a patologické lhaní;

•byly terčem promyšlených intrik a podvodů, které je oslabovaly a vysávaly jim síly.

Jako autorka svépomocných příruček jsem si dopisovala s tisíci lidí, kteří zažili vztah s toxickými osobami. Zjistila jsem, že toxičtí jedinci a zvláště narcisté dokážou pomocí manipulace vysoce citlivého, empatického a zodpovědného člověka poměrně snadno přesvědčit, že je paranoidní, že ztrácí nervy nebo prostě přehání. Právě proto, že lze dosáhnout toho, aby o sobě pochybovali, bývají tito lidé častým terčem útoků.

Je velmi pravděpodobné, že pokud čtete tuto knihu, cítíte se ohroženi toxickými osobami ve svém okolí. Ať už je to panovačný spolupracovník, který vás neustále kritizuje, nebo násilnický partner, který vás denně ponižuje, toxičtí lidé si mohou vybrat daň na vašem těle i duchu. Mírně toxičtí manipulátoři mohou způsobovat nepříjemnosti, stres a celkovou nepohodu, mohou vás „otravovat“ a občas vůči vám uplatňovat taktiku umlčování. Nebezpečně toxičtí manipulátoři, jako jsou narcisté, kteří postrádají empatii, však představují vážné riziko nejen pro vaše zdraví a pohodu, ale dokonce i pro váš život, protože používají manipulační taktiky jako primární způsob interakce se světem. Nebezpečně toxičtí manipulátoři vykazují pevně zakořeněné chování, které se pravděpodobně nezmění, zatímco mírně toxičtí manipulátoři mohou být přístupnější změnám a nastavování hranic. Existuje celé spektrum vztahové toxicity, od mírných forem až po ty nejzávažnější, být připraven na všechny její podoby je pro vysoce citlivé osoby základní životní dovednost, kterou si musí osvojit.

Lidé, kteří mi psali, jsou vysoce citliví a empatičtí. Celý život slýchali, že jsou „až příliš citliví“. Pokud si myslíte, že i vy byste mohli být vysoce citlivými lidmi, je cílem této knihy pomoci vám učinit z této citlivosti přednost, naučit vás naslouchat svým instinktům a nezrazovat svůj vnitřní hlas.

Vzhledem k tomu, že manipulace a zneužívání často probíhají skrytě, může se stát, že nějakou dobu potrvá, než si uvědomíte, že jste vystaveni toxickému chování. Jedná se o běžný vedlejší účinek tzv. gaslightingu – formy psychické manipulace používané v toxických vztazích, kdy jsou vaše paměť a vnímání reality neustále zpochybňovány a znehodnocovány a je vám namlouváno, že si vymýšlíte a přeháníte, přestože přibývá důkazů o opaku. Annie, jedna z těch, kdo toto trauma zažili, mi popsala své šílené rozhovory s narcistickým partnerem: „Když jsme se dostali do hádky a já jsem svou verzi podpořila fakty, vzal tato fakta a tolikrát je otočil, že na konci hádky dokázal některá z nich využít ve svůj prospěch a já jsem se cítila ztracená a bláznivá. Ptala jsem se sama sebe, jak jsem si vůbec mohla myslet, že je dobré stát si za svým.“

Cíl takového chování je jasný – udržet oběť gaslightingu v nejistotě, v pochybnostech o vlastním úsudku, a tak ji ovládat. Chris zažil kromě sexuálního nátlaku ze strany své narcistické přítelkyně také psychické týrání. Jeho vztah byl plný gaslightingu a myšlenkových her, které jsou v případech skrytého zneužívání až příliš časté. Vyprávěl: „Vedlo mě to k tomu, že jsem začal pochybovat o svých instinktech a příčetnosti. Pletla mi hlavu protichůdnými historkami a vyvracela důkazy o platnosti mých přesvědčení. Snažila se mě přinutit k sexuálním praktikám, které mi nebyly příjemné, a zahanbovala mě, když jsem jí nevyhověl.“

Gaslighting se v extrémních případech, které jsou ale při zneužívání poměrně časté, využívá k tomu, aby se skutečný násilník pasoval do role oběti. Když vás toxická osoba nemůže ovládat, často se uchýlí k tomu, že ovlivňuje mínění o vás tím, že vás pomlouvá a podněcuje pomlouvačné kampaně. Molly, jiná oběť, která prošla krizí, se se mnou podělila o svůj otřesný příběh o tom, jak se její narcistický partner pokusil zinscenovat svou vlastní smrt tak, aby to byla ona, kdo z ní bude obviněn, pokud se sama nezastřelí, a šířil lži o její příčetnosti. Napsala: „Přiložil si pistoli k hlavě a řekl, že se zabije, aby to vypadalo, že za to mohu já, pokud se potom nezastřelím. Přede mnou vyprávěl své rodině a našim blízkým přátelům, že se opravdu milujeme, ale za mými zády jim vykládal, že jsem blázen a mám sebevražedné sklony – a že on dělá, co může, aby mi pomohl. Nikdy jsem neměla sebevražedné sklony, ale jeho pomluvy způsobily, že moji nejbližší přátelé a rodina ve mě ztratili veškerou důvěru. Zcela mě izoloval od okolního světa, dokonce mi odměřoval jedno jídlo denně, zatímco jsem kojila naše miminko.“

Existuje široké spektrum toxických lidí; ti, kteří postrádají empatii jako narcisté, se vyznačují nemilosrdnou krutostí vůči svým obětem. Nejedná se o běžné problémy ve vztazích ani o příznaky komunikačních problémů – jde o ohavné zneužívání a vypočítavé myšlenkové hry. Slyšela jsem nespočet příběhů o tom, jak se narcisté svým obětem mstí, zejména když se je rozhodnou opustit – sahají od pronásledování a obtěžování obětí až po zveřejňování jejich intimních fotografií, často je neváhají pošpinit i na jejich pracovišti. Nejedna oběť se mi například svěřila, že se ji její toxický partner pokoušel před zaměstnavatelem vykreslit jako drogově závislou.

Byla jsem také zasvěcena do mnoha děsivých případů, kdy toxičtí lidé opustili své blízké ve chvílích trápení, smutku, těhotenství, potratu, a dokonce i život ohrožující nemoci. Jak popsala Tracy, která prožila tuto zkušenost: „Zjistila jsem, že tkáň, kterou mi lékař odstranil, je agresivní, nepředvídatelná forma rakoviny, že ji musím nechat odstranit všechnu a že se může vrátit nebo migrovat do jiných tkání či orgánů. Řekla jsem mu to ještě téhož dne při večeři v restauraci. Jeho odpověď? ‚Budeme o té rakovině mluvit celý večer?‘ Ráno po operaci jsem se ho zeptala, jestli by mi mohl uvařit kávu, a on na to: ‚To si ji nemůžeš udělat sama?‘“

Pro normální empatické lidi je taková bezohlednost nevídaná a neuvěřitelná. Pro narcisty je to životní styl. Čím toxičtější dotyčný je, tím sadističtěji a zlomyslněji se může chovat. Své o tom ví i Pauline, další z obětí, která vyprávěla: „Řekl mi: ‚Jestli tě každý rok na tvé narozeniny nerozbrečím, tak jsem nesplnil svou práci.‘ A nemluvil o slzách štěstí. Našla jsem ho v posteli s družičkou na afterparty v hotelu po svatební hostině jedné kamarádky. Když jsem otevřela dveře našeho hotelového pokoje a viděla je spolu, zeptal se mě: ‚Chceš být uprostřed, nebo mám být uprostřed já?‘“

Někteří z nás se s toxickými lidmi setkali ve vlastní rodině, někdy je tito lidé dokonce přímo vychovávali. Takovou zkušenost má i Damiana, která popsala, jak ji její narcistická matka v době nemoci zavrhla: „Celý den chodila ven. Otec mě našel, jak jsem omdlela uprostřed svých zvratků. Umírala jsem na zánět pobřišnice a musela jsem na pohotovost na operaci. V nemocnici jsem strávila týden. Matka mě přišla navštívit jen dvakrát nebo třikrát a nikdy se neomluvila, že mě nechala samotnou. Podruhé mi bylo dvanáct let. Měla jsem neštovice, necítila jsem se dobře, ale matka mi bránila odpočívat doma. Hned první den nemoci vešla do mého pokoje a křičela na mě jako pominutá: ‚Ven z domu! Nechci tě vidět!‘ Musela jsem trávit dny venku na ulici, s kůží plnou svědivých strupů. Styděla jsem se a styděla.“

Toxické rodičovství může mít na děti celoživotní dopad. Amanda, která vyrůstala s narcistickým otcem, jenž ji fyzicky týral, mi řekla, že i v dospělosti stále pociťuje důsledky jeho zničujícího chování. Popsala, že neustále propadá panice, zda se rozhodla správně, a často hledá potvrzení svých názorů a činů u druhých: „Neustále přehodnocuju různé situace a svoje reakce na ně. Zdá se, že nedokážu důvěřovat svému vlastnímu smyslu pro realitu.“ Teprve když konečně našla jméno pro otcovo chování, začala situaci chápat a léčit se z traumatu. „Vždycky jsem měla pocit, že je se mnou prostě něco vnitřně špatně, a celou dobu to byl on,“ uzavřela svou zpověď.

Tento typ pochybností je velmi častý u dospělých dětí narcistických rodičů i u těch, kteří prožili zneužívání narcistou. Jak jsem zjistila na základě průzkumu 733 dospělých dětí narcistických rodičů, který jsem prováděla pro předchozí knihu, dlouhodobý gaslighting zanechává v obětech trvalé pochybnosti o sobě samých, a to i v dospělosti, kdy mají dotyční nedostatečný pocit vlastní hodnoty. Dospělé děti narcistů se cítí defektní, protože tato traumata zažívají ve zranitelném raném věku. V důsledku toho trpí nadměrným studem a sebeobviňováním, sebepoškozováním, závislostmi i sebevražednými myšlenkami a v dospělosti se často zapletou s narcisty.

I přátelství mohou být zatížena narcistickým zneužíváním. Narcističtí přátelé se často zaměřují na osoby, kterými se cítí nejvíce ohroženi nebo na které žárlí. Podobně jako v případě milostných vztahů jsem slyšela mnoho příběhů o tom, jak narcističtí přátelé nejprve vysoce citlivým lidem lichotí a okouzlují je, aby si získali jejich důvěru, a později naopak sabotují veškeré jejich úsilí a ničí jim pověst. Jedna z obětí vyprávěla o náhlé zradě dobré kamarádky, která se sice zpočátku tvářila přátelsky a vřele, ale později ji otevřeně pronásledovala s nebývalým sadismem: „Byla pyšná na to, že dokázala zničit můj vztah, a zároveň se nade mě povyšovala. Dala si záležet na tom, aby toto drama zveřejnila a aby mě před našimi společnými přáteli a známými shodila.“ Dopad takové zrady v kombinaci s vypočítavým pomlouváním byl pro ni tak zdrcující, že trpěla hypertenzí, ztrátou chuti k jídlu a depresemi. „Byla to pro mě jedna z prvních zkušeností, jak krutý může člověk být,“ svěřila mi.

Vysoce citliví lidé jako vy, kteří se chytili do pasti toxických predátorů, mají tendenci obviňovat sami sebe a hledat vinu v sobě, když se setkají se zákeřným zneužíváním. Koneckonců nás společnost naučila, abychom své instinkty podceňovali a svou vysokou citlivost považovali spíše za problém než za potenciální výhodu. Takže ozvat se proti manipulátorovi a nakonec se postavit za sebe samé se může zdát jako rozsudek smrti, zvláště když dotyčný manipulátor nosí dobře padnoucí falešnou masku, kterou si sám vytvořil. Jak mi vyprávěla Rebecca, její bývalý manžel byl veřejně známou osobností s pověstí spravedlivého člověka. Řekla: „Postihlo mě to mnoha způsoby. Nevěděla jsem, kdo jsem. Nemohla jsem se rozhodovat sama za sebe. Cítila jsem bezmoc a beznaděj. Nenáviděla jsem se. Dostala jsem se do bodu, kdy jsem si myslela, že jsem ta bláznivá.“ Slyšela jsem nespočet příběhů obětí narcistických lidí, jejichž trýznitelům se podařilo přesvědčit společnost, že ke zneužívání – ať už v jakékoli podobě, slovní, fyzické, sexuální, finanční nebo citové – vůbec nedošlo.

Nás, vysoce citlivé lidi, znevěrohodňují i soudy, orgány činné v trestním řízení, rodina, přátelé a někdy dokonce i naši vlastní terapeuti, kteří si neuvědomují, že nejde o normální rozchod nebo vztahovou záležitost – jde o mocenskou dynamiku, která narušuje všechny aspekty života a duševního zdraví poškozené osoby. Citové a psychické týrání ničí naši sebeúctu a sebehodnotu a zanechává dlouhodobé, ochromující následky.

Co však činí tento typ zneužívání ještě více traumatizujícím, je nemožnost najít potvrzení vlastní prožívané bolesti. Oběti někdy navštěvují terapii, aby našly způsoby, jak se s tímto typem zneužívání vypořádat, ale dočkají se toho, že jsou špatně diagnostikovány anebo vyzývány, aby se přizpůsobily svým trýznitelům, místo aby ze vztahu odešly. Kromě toho mohou být vystaveny gaslightingu, jehož cílem je přimět je uvěřit, že mají co do činění s někým, kdo je empatický a schopný se změnit. Existují také lidé, kteří mají tu smůlu, že navštěvují párovou terapii, kde jejich narcistický partner obelstí terapeuta, hraje si na oběť a využívá terapeutický prostor jako své hřiště.

Ne všichni terapeuti a akademici plně chápou dynamiku skryté manipulace a zneužívání. Otázka je, zda je reálné, aby ji pochopili. Skuteční narcisté a psychopati na terapii nechodí, pokud to nemají nařízeno soudem, a mnozí z nich se ukrývají pod přesvědčivou falešnou maskou. Toxičtí lidé žijí v popírání, cítí se naprosto oprávněni ve svém konání a spokojeni s tím, co dělají. Charakter jejich narušeného chování je často dokonale skrytý za zavřenými dveřmi, takže k tomu, abyste se vůbec mohli začít uzdravovat, byste potřebovali potvrzení od terapeutů, kteří prožili trauma, a od terapeutů, kteří to skutečně chápou.

Stejně jako ti, kdo si prošli zneužíváním, a možná stejně jako vy, mám i já osobní zkušenost s tím, jak toxičtí lidé fungují a jaké to je pohybovat se ve světě coby vysoce citlivý člověk. To, že jsem vyrůstala jako těžce šikanovaná vrstevníky a byla jsem svědkem citového zneužívání, byly katalyzátory, které mě přivedly na celoživotní cestu extrémní péče o sebe sama. Moje vysoká citlivost a empatie ze mě udělaly snadný cíl pro různé toxické lidi. Kvůli naprogramování z dětství jsem si prošla přátelstvím a vztahy s narcistickými jedinci, kteří postrádali empatii. Stejně jako mnoho jiných lidí, kteří prožili různé typy vztahů s narcisty, jsem se i já dostala do toxického pracovního prostředí. Naučit se přizpůsobit těmto typům situací, vyrovnat se s nimi a nakonec z nich odejít a přitom zůstat věrná sama sobě pro mě bylo výzvou k růstu, který bych jinak nezvládla.

Z vlastní zkušenosti a z rozhovorů s těmi, kdo tyto toxické situace prožili, vím, že uzdravení z devastace, kterou způsobují, vyžaduje obrovské vnitřní úsilí. Ve svých dvaceti letech jsem denně praktikovala meditaci, cvičila jsem všechny druhy jógy a experimentovala s kognitivně-behaviorální terapií, desenzibilizací a přepracováním pomocí očních pohybů, technikami emoční svobody a dialektickou behaviorální terapií jako možnými způsoby léčby. Přečetla jsem stovky svépomocných knih a absolvovala postgraduální kurzy psychologie, psychopatologie a sociologie na Newyorské univerzitě, Kolumbijské univerzitě a Harvardově univerzitě. Při přípravě svých publikací jsem zkoumala šikanu a dotazovala se tisíců lidí, kteří ji přežili stejně jako já. V rámci své magisterské práce na Kolumbijské univerzitě jsem dělala rozhovory s oběťmi šikany, z nichž některé se později staly terčem útoků narcistických partnerů. Díky všem těmto zkušenostem jsem získala hluboké porozumění a solidní znalostní základnu o taktikách, které toxičtí lidé používají, a o tom, jak se v nich v různých kontextech účinně orientovat.

Pravděpodobně jste už zjistili, že interakce s toxickými lidmi vám umožnily získat dovednosti a znalosti, které jste předtím neměli. Stejně jako mnoho dětí, které prožily válku, jsem i já v dospělosti dokázala rozpoznat toxicitu mnohem pronikavěji než většina ostatních. Přesvědčila jsem se, že existuje široké spektrum toxicity. Zatímco někteří lidé jsou toxičtí neúmyslně, jiní naopak záměrně. Zatímco hrstka z nich se dokáže změnit tvrdou prací a přísnou sebereflexí, většina zůstává lstivá a agresivní. Vysoce citliví lidé, jako jsem já, musí tyto nepříjemné pravdy přijmout, aby pochopili myšlení toho, kdo se jim snaží ublížit.

Pokud jste vysoce citliví lidé, pravděpodobně jste si během let vypěstovali jeden destruktivní zvyk, a sice poučovat toxické osoby o tom, jak být empatičtější nebo ohleduplnější. Pravděpodobně jste se potýkali s překračováním svých hranic a s tím, jak se vymanit z vlivu toxických lidí. Tato kniha vám má pomoci omezit škodlivé návyky a znovu se zaměřit na péči o sebe sama, nastavení zdravých hranic a sebeochranu. Začlenila jsem do ní životní lekce a moudrost nejen z vlastního života, ale také z poznatků, jež jsem nashromáždila od tisíců lidí, kteří prožili zneužívání, a mnoha odborníků, s nimiž jsem spolupracovala na formulování rozumných postupů a rad, jak se s toxickými typy co nejlépe vypořádat.

Až budete pracovat na nastavení svých hranic, časem si uvědomíte, že není vaším úkolem ani povinností napravovat druhé nebo je učit základní lidské slušnosti. Nejste jejich rodiče ani terapeuti – a nepochybně jste byli až příliš velkorysí k těm, kdo si to nezasloužili. Raději věnujte čas úvaze, zda si tito lidé zaslouží být ve vašem životě, a pokud dospějete k závěru, že ne, odpoutejte se od nich, nesnažte se je změnit. Jsou dospělí, a když budou chtít, mohou se změnit sami.

Tato kniha nenahrazuje terapii, a ačkoli byla posouzena licencovaným klinickým lékařem, má sloužit pouze jako svépomocná příručka. Pokud se léčíte z traumatu, máte pochybnosti o uplatnění některého z mých návrhů v praxi nebo se obáváte o svou bezpečnost, měli byste vždy zvážit terapii u licencovaného odborníka. Předkládané tipy na sebepéči jsou určeny pouze jako doplněk na vaší cestě k větší sebeúctě, uzdravení a stanovení hranic. Využijte vše, co vám vyhovuje, a přizpůsobte to svým osobním potřebám. Doufám, že díky informacím v této knize se nejen naučíte využívat dar, kterým je vaše vysoká citlivost, ale také si vytvoříte strategie pro vaši cestu mezi toxickými lidmi.

Pokud jste si uvědomili, že jste vysoce citliví lidé se zvykem zaplétat se s toxickými jedinci, vězte, že v tom nejste sami. A třebaže vás některé z vašich vlastností mohou činit bezbrannými vůči emočním predátorům, máte i vlastnosti, které lze využít jako silné stránky k odhalení toxických lidí, vypořádání se s jejich manipulací a stanovení pevných hranic.

Společnost vás možná naučila, že citlivost je slabost, ale nevěřte tomu – může to být vaše největší síla. Vaše mimořádná citlivost je váš vnitřní poplašný systém a štít. V případě nebezpečí se spustí rychleji. Trik spočívá v tom, abyste se na svou citlivost naladili a naslouchali svému vnitřnímu hlasu. Jste empatická lidská bytost a vaše citlivost je vaší superschopností. V několika následujících kapitolách se dozvíte, jak přesně tuto superschopnost využít, abyste lépe rozlišovali mezi různými typy toxických lidí, a jak se v těchto vztazích orientovat způsobem, který nejlépe vyhovuje vaší vysoké citlivosti a potřebám péče o sebe sama.

KAPITOLA PRVNÍ

Trojice hlavních postav:
vysoce citliví lidé,
toxičtí manipulátoři anarcisté

Každý den prožíváte zaplaveni intenzivními emocemi. Připadáte si jako emoční houba, která neustále nasává nálady astavy druhých. Když sněkým komunikujete, vstřebáváte všechno: jste velmi vnímaví ke změnám ve výrazu tváře iknepatrným proměnám tónu hlasu, povšimnete si každého gesta. Kritika akonflikty na vás mají zničující vliv amohou vám zkazit celý den. Velké davy lidí vás vyčerpávají, jasná světla vás zneklidňují ahrubé textury asilné vůně vás rozrušují. Často se ocitáte ve vztazích stoxickými lidmi, nebo vás dokonce zneužívají narcisté. Je velmi pravděpodobné, že taková je vaše realita, aprávě proto jste se rozhodli číst tuto knihu. Adost možná patříte mezi ty, které psychologové označují jako vysoce citlivé lidi.

Možná jste si vždy připadali trochu jiní než ostatní – cítíte více avše prožíváte intenzivněji ahlouběji, téměř jako byste se se světem setkávali na jakési vyšší úrovni. Jak popisuje Elena Herdieckeroffová (2016) ve své přednášce na TED Talk ovysoce citlivých lidech: „Všechny vaše smysly (jsou) vnejvyšší pohotovosti… všechny vaše emoce jsou zesílené. Smutek je hluboký zármutek aradost je čirá extáze. Také vám na ostatních záleží víc, než je rozumné, abezmezně snimi soucítíte. Představte si, že jste vpermanentní osmóze se vším kolem vás.“ To není důsledek svérázné osobnosti, to je požehnání iprokletí jedné genetické vlastnosti. Vysoká citlivost (nebo také hypersenzitivita, případně senzibilita senzorického zpracování) je geneticky daný rys osobnosti, který nám umožňuje důkladněji zpracovávat podněty, soustřeďovat se na detaily vnašem okolí aintenzivněji vnímat negativní ipozitivní prožitky.

Pokud jste velmi citliví, nejste vtom sami, ikdyž se tak možná cítíte. Podle výzkumnice Elaine Aronové (2016, xxv) tvoří lidé svysokou mírou senzibility senzorického zpracování 15 až 20 procent populace. Tito vysoce citliví lidé, pro něž Aronová vroce 1997 zavedla termín highly sensitive person (HSP), citlivěji reagují na sebe, na své okolí ana vztahy sostatními. Jako vysoce citliví lidé máte radar perfektně vyladěný na vše, co se kolem vás děje. Tato vlastnost vás sice činí náchylnějšími knadměrné stimulaci, ale zároveň ssebou přináší imnoho výhod spočívajících vtom, že jste ve vztazích sostatními mimořádně vnímaví; samozřejmě za předpokladu, že se naučíte se svým citlivým vnímáním správně zacházet.

Vysoká citlivost, kterou disponujeme, nás činí zranitelnějšími vůči toxickým lidem. Je to proto, že spolu súzce příbuznou skupinou lidí, jimž se hovorově říká empatikové, můžeme snadno přejímat emoce druhých za své vlastní. Protože máme propustnější hranice, přebíráme bolest astres druhých aabsorbujeme negativitu vkaždodenním životě častěji než průměrný člověk. Kvůli schopnosti být nadměrně citliví, empatičtí avnímaví kpotřebám druhých můžeme coby vysoce citliví lidé snadno uvíznout vsítích toxických osob. Než se do této problematiky ponoříme hlouběji, prozkoumáme ještě rys vysoké citlivosti. Lepší pochopení sebe sama nám umožní přesněji vnímat, co se děje, ataké nám pomůže vydláždit cestu ke zdravému životu.

VĚDA AVYSOKÁ CITLIVOST

Vysoká citlivost není jen pocit – je to vědecký fakt. Ve studii, kterou provedla Bianca Acevedová se svými kolegy (2014), skenování pomocí fMRI odhalilo, že mozek osob svysokou citlivostí silněji reaguje na emotivní obrázky. Oblasti mozku související suvědoměním, empatií, integrací smyslových informací, zpracováním odměny, adokonce isplánováním byly při sledování výrazů tváře cizích lidí ipartnerů uvysoce citlivých lidí aktivovány silněji než ujejich méně citlivých vrstevníků. To by mohlo vysvětlovat, proč máme tendenci reagovat na sociální situace aemoce druhých výrazněji než většina ostatních. Zde jsou další vědecké poznatky, které vysvětlují, proč reagujeme právě takto.

Proč cítíme více: Empatie azrcadlové neurony

Posílené vnímání anapojení na okolí

JAK NÁS FORMUJE PROSTŘEDÍ VRANÉM DĚTSTVÍ

ZAMYŠLENÍ DO DENÍKU: Negativní zážitky zdětství

POZNÁMKA OEMPATICÍCH

SPEKTRUM CITLIVOSTI

CVIČENÍ: Test vysoce citlivých lidí

POTŘEBUJETE TERAPEUTA?

•vzpomínky, vtíravé myšlenky nebo noční můry;

MAGNET PRO TOXICKÉ LIDI

PŘEHLED NEBEZPEČNÉHO CHOVÁNÍ NARCISTICKÝCH JEDINCŮ

PSYCHOLOGIE NEBEZPEČNĚ TOXICKÝCH LIDÍ

TYPY PORUCH OSOBNOSTI

NEBEZPEČÍ TKVÍ VNEPŘEDVÍDATELNOSTI

PROČ SE MŮŽETE STÁT OBĚTÍ TOXICKÝCH OSOB

TŘI KROKY, KTERÉ MANIPULÁTOR PODNIKNE, ABY ZÍSKAL VÁŠ SOUCIT

PROČ ZŮSTÁVÁME: BIOCHEMICKÁ ZÁVISLOST

DOPAMINOVÝ RAUŠ

OXYTOCIN ASLEPÁ DŮVĚRA

POBLOUZNĚNÍ SEROTONINEM, KORTIZOLEM AADRENALINEM