Myslel jsem: Už ne,

pryč s notou sebestřednou!

Leč - ještě jednou...

Copyright © Miloň Čepelka, 2022

Illustrations © Jiří Hovorka, 2022

Editor, Postface © Josef Pepson Snětivý, 2022

Cover & Layout © Nakladatelství ČAS, Alena Šulcová, 2022

© Nakladatelství ČAS, www.nakladatelstvicas.cz, 2022

ISBN 978-80-7475-424-1 (ePUB)

ISBN 978-80-7475-425-8 (Mobi)

ISBN 978-80-7475-426-5 (pdf)

Touha ostrouhá,

zůstane-li planá a

už obehraná.

Už je to jisté:

Čtvrtý Deník haiku mi

oznámil přílet.

Výstavné domy

mě neohromí. Blesky

a hromy ano.

Proč se rýmují

plomby a bomby? A proč

i s mými tromby?

Neodmítejte

pohřby. Rozloučení je

úkonem lásky.

Povídali, že

mu hráli, ale byla

to kočičina.

Pod pláštíkem tmy

zavraždit se dnes prý smí

i mé svědomí.

Je zle. Některé

písně jsou až nechutně,

bezmezně vlezlé.

Proklatě! Dřinou

na mlatě mu teď ruply

zánovní gatě.

Nepočítejte,

jestli se vám vyplatí

žít jako svatí.

Kdenictunic, to

se v ryzí formě sklízí,

oj, v televizi.

Kdo si vzpomene?

Kdo mi spraví zlomené

sebevědomí?

Vyrážka, srážka,

porážka. A hrdina

je tu za šaška.

Úřední orgán

a orkán bývávají

rodnými bratry.

Že se tak ježíš,

to tě neopravňuje

zcizit to Jméno.

V rádiu hlásí

přemnožení lasiček.

Nebo hlásiček?

Když v zákulisí

visí na drátku král, je

to revoluce?

Může obejda

obejít zákon lépe

než vážený muž?

Smát se naposled

může pouze, kdo ví a

nepochybuje.

Na rodné hroudy

padají proudy deště.

Zem prosí: Ještě!

Troufalé ale,

zve-li tě k souhlasu bič,

to je odvaha.

Table of Contents

Začátek