© Filosofický ústav AV ČR, v. v. i., 2021, 2022

Copyright © Marek Hrubec, Martin Brabec, Markéta Minářová, 2021, 2022

Cover Art © Žaneta Kortusová, 2021, 2022

Czech edition © Nakladatelství Epocha, Praha 2021, 2022

ISBN 978-80-278-0031-5 (print)

ISBN 978-80-278-1274-5 (ePub)

ISBN 978-80-278-1275-2 (mobi)

ISBN 978-80-278-1276-9 (pdf)

Úvod

Marek Hrubec a Martin Brabec

Tato knížka pojednává o nepodmíněném základním příjmu, který se stává stále více diskutovaným tématem nejen mezi vědci, ale také mezi občany a politiky, kteří je zastupují. Téma se dostává častěji rovněž do masových médií. Jelikož si někdy lidé nepodmíněný základní příjem (nazývaný také všeobecný základní příjem) zaměňují s jinými finančními pojmy, je nejprve důležité si upřesnit, jak je definován. Nepodmíněný základní příjem je finanční částka, která je všem občanům poskytována státem v pravidelných intervalech (obvykle měsíčně) bez naplnění jakýchkoli podmínek, tj. nehledě na to, zda občan má ještě jiný příjem ze mzdy či jiných zdrojů, nehledě na věk, pohlaví a gender, rodinné postavení nebo jiné charakteristiky. Jeho poskytnutí by umožnilo naplnit základní potřeby občanů a uvolnit jejich tvůrčí potenciál pro jejich další činnosti, čímž by se mohla podstatně zvýšit jejich životní úroveň.

Motivací pro napsání této publikace je přesvědčení o důležitosti základního příjmu, které vychází jak z našich teoretických analýz, tak z poznatků z praxe, konkrétně z experimentů se základním příjmem a obecněji na základě zkušeností lidí s financemi v řadě zemí světa. Druhou motivací je aktuálně probíhající celoroční iniciativa evropských občanů za základní příjem, která je organizována ve všech zemích Evropské unie, včetně České republiky. Je to již druhá iniciativa tohoto druhu. První se uskutečnila po dobu jednoho roku v letech 2013 až 2014. Nyní s kolegyněmi a kolegy z České republiky a dalších zemí EU spoluorganizujeme Iniciativu evropských občanů „Zaveďme nepodmíněný základní příjem napříč EU“.1 Doprovázejí ji podobné aktivity ve Švýcarsku, v Norsku, Turecku a částečně také v dalších zemích v okolí EU. Iniciativa zahrnuje informační a diskusní aktivity s občany, politiky, vědci a novináři fyzicky i online na seminářích, konferencích, v novinách, rádiích, televizích a sociálních médiích. Občané mají zároveň možnost podepsat petici, neboť zavedení základního příjmu závisí na jejich podpoře. Základnímu příjmu se teoreticky i prakticky věnujeme více než patnáct let a také v budoucnu se chystáme organizovat další podobné aktivity na různých rovinách: lokální, národní, makro-regionální i globální.

V první části této knihy jsme se rozhodli uvést koncept základního příjmu pomocí rozhovorů, neboť jsou čtivější a tím více přístupné. Představují naši zkušenost teoretiků a zároveň publicistů a praktických organizátorů iniciativ o základním příjmu. Druhá část knihy je zaměřena na hlavní argumenty o nepodmíněném základním příjmu. Tato část je nejvíce analytickou a snažíme se v ní vysvětlit klíčové argumenty z hlediska jednotlivých aspektů a také různých sociálních skupin, jimž by mohl pomoci. Rovněž se na něj zaměřujeme z hlediska jeho financování.

Třetí část knihy je věnována experimentům se základním příjmem ve světě. Nepíšeme zcela o všech pokusech, které se kdy uskutečnily, ale snažíme se představit hlavní a reprezentativní příklady. Nejprve se věnujeme Evropě, kde v poslední době proběhla řada pozoruhodných pokusů. Soustřeďujeme se na ty, které se uskutečnily v Nizozemsku, ve Finsku, v Irsku, Německu, ve Skotsku a Španělsku. Většinou se jedná o již proběhlé zkoušky, avšak v některých případech i o ty, které se v současné době připravují k realizaci. Dále analyzujeme pokusy v Africe, konkrétně v Keni, Namibii, Jihoafrické republice a Ugandě. Poté se zaměřujeme na Ameriky. Rozebíráme, jak je základní příjem již od osmdesátých let 20. století úspěšně aplikován na Aljašce, jak ho postupně zavádějí v Brazílii a jaké kroky byly podniknuty v Kanadě a USA. Následně se věnujeme experimentům se základním příjmem v Asii, konkrétně v Indii, Íránu a Macau. Poté přibližujeme snahy o jeho zavedení prostřednictvím OSN na globální rovině. Toto úsilí zahrnuje bezprecedentně nejvyšší počet obyvatel na planetě v dějinách experimentování se základním příjmem, téměř tři miliardy nejchudších osob.

Ve čtvrté části knihy se věnujeme historii. Zabýváme se průkopníky základního příjmu v dějinách, konkrétně osobnostmi, jakými jsou Thomas More, Ioannes Lodovicus Vives, Thomas Paine, Bertrand Russell a Martin Luther King. Jim náleží pozornost z hlediska objasnění postupné krystalizace myšlenky základního příjmu a kontextu, v němž se o ní teoreticky a prakticky uvažovalo.

Doufáme, že tato kniha přispěje k objasnění důležité myšlenky nepodmíněného základního příjmu a snah o její realizaci v mnoha zemích světa. Její postupné zavádění v praxi jistě ještě přinese nutnost překonávat různá úskalí, jak už to v dějinách lidstva bývá při různých zásadních civilizačních změnách.

1. Rozhovory

Základní příjem pro zdejší prostředí, Evropu a celý svět

Rozhovor s Klausem Samborem

Klaus Sambor z Vídně je jedním z hlavních iniciátorů aktivit na podporu základního příjmu v Rakousku a v Evropě. Je také klíčovou osobností mezi organizátory současné Iniciativy evropských občanů „Zaveďme nepodmíněný základní příjem napříč EU“, kterou navrhl.

MH: Co vás přivedlo k nepodmíněnému základnímu příjmu? Jaká fakta či argumenty vás přesvědčily?

KS: Společně se svojí ženou jsem se podílel na vzniku knihy Převrácení Titaniku. Tato kniha vyšla v roce 2005 a zabývala se vzájemně propojenými zásadními tématy ekologie, demokracie a ekonomiky. Podstatným je pro nás sdělení: „Zajištěná existence umožňuje každému člověku ohleduplně rozvíjet své sklony a talenty. Jeho vzdělání by přitom mělo být holistické, aby podporovalo jak svobodu jednotlivce, tak také jeho odpovědnost za společnost a svět.“ Nepodmíněný základní příjem (NZP) přitom považujeme za předpoklad této zajištěné existence. Věnovali jsme se mu pak dále v pracovní skupině o základním příjmu při organizaci Attac. NZP je základním stavebním kamenem transformačního procesu s cílem zajistit „dobrý život pro každého“.

Mohl byste více přiblížit hlavní problémy a jejich řešení ve Vaší knize? Ptám se, abychom si vyjasnili kontext, v němž by měl být podle Vás základní příjem zaveden.

V knize z hlediska udržitelného rozvoje píšeme o mezigeneračně odpovědné správě obecně prospěšných budoucích statků, v kontrastu se současnými problémy právnické osoby, konkrétně s její anonymitou, s jejím omezeným ručením, ale s neomezeným pohybem kapitálu. Věnujeme se víceleté „(světo)občanské službě“ koncipované jako práci na zmírnění či odstranění následků nějaké přírodní i člověkem způsobené katastrofy nebo při ochraně přírody, jejímž absolvováním by si člověk vysloužil celoživotní základní zabezpečení. Dali jsme ji do kontrastu s konceptem emancipačního nepodmíněného základního příjmu. Obě myšlenky jsou v knize rozvrženy jako základ pro pokračující dialog.

Jaká dnes vnímáte u základního příjmu největší pozitiva?

Hlavními pozitivy jsou vysvobození od obav o zajištění živobytí, snížení trvalého stresu, odstranění chudoby a jejích ničivých následků. Jedině díky zajištěnému živobytí si jedinec může dovolit odmítnout práci, která je svou povahou destruktivní, poškozuje životního prostředí, vykořisťuje druhé, nebo je nepřijatelná pro nabízené pracovní podmínky. V kombinaci s navrhovanou délkou plného pracovního úvazku kolem 25 hodin týdně by umožnila lidem žít plnohodnotný život celostně. Bylo by méně nezaměstnanosti a více svobody zvolit si povolání a naplňovat i jiné stránky života. Partneři by měli více času spolu mluvit a věnovat se dětem, které by byly v bezpečnějším prostředí, a celkově by bylo možné pěstovat hlubší mezilidské vztahy. A také možnost vyřešit si aktuální problémy. NZP umožňuje důstojný život s větší mírou spravedlnosti, svobody, solidarity, rovnosti a zdraví.

Které sociální skupiny mohou mít ze základního příjmu největší prospěch?

Nerad odpovídám na otázku, které sociální skupiny mají ze zavedení nepodmíněného základního příjmu největší užitek, protože by z něho měli prospěch všichni. Také při financování NZP způsobem, který by přerozděloval prostředky od „bohatých“ k „chudým“, by také „bohatí“ fakticky měli určitý prospěch, a to ten, že zatímco ve společnosti s rostoucí „nerovností“ se nemusí cítit v bezpečí, po zavedení základního příjmu by nepotřebovali stavět žádné ploty, najímat si osobní strážce apod.

Samozřejmě bych ale mohl přednostně zmínit mladé lidi, kteří by se již nemuseli bát vyhlídek hmotného nedostatku a bezperspektivnosti, nebo také umělce a osoby samostatně činné, kteří by díky NZP mohli žít bez rizik.

S NZP by mohlo být bezprostřední zabezpečení obživy v případě drobných zemědělců spojeno i se sociálně potřebnou sociálně-ekologickou transformací. Pokud by drobní zemědělci nemuseli hledat vedlejší výdělečné zaměstnání, aby vůbec vyžili s penězi, řada zaměstnání by se uvolnila pro ostatní.

Pro vaše působení v roli organizátora iniciativ za zavedení základního příjmu je charakteristické, že si uvědomujete, že v současném světě úzce provázaném spoustou konfliktů, je velmi důležité organizovat tyto aktivity v mezinárodní a transnacionální spolupráci. Co je tou nejvýznamnější pozitivní stránkou iniciativ evropských občanů?

Ano, domnívám se, že je velmi důležité, aby se o otázce NZP diskutovalo na národní, evropské i celosvětové úrovni. V tuto chvíli proto kromě všech dalších aktivit v rámci EU pořádáme každý měsíc celosvětovou diskusi, kterou organizuje Ali Mutlu Köylüoglu. S pracovní skupinou také vytvořil „globální mapu sítí pro NZP“. Zde nyní vidíme nejčilejší aktivitu uvnitř EU v souvislosti s iniciativou evropských občanů. Ale samozřejmě je to stejně důležité i pro mimoevropské země.

Nejpozitivnějším aspektem naší iniciativy evropských občanů je jistě to, že veřejnost se teď o emancipační roli nepodmíněného základního příjmu ve větší míře dozvídá z novin, rádia a televize. Rovněž se chystáme poslat dopis všem poslancům Evropského parlamentu, informovat je o naší iniciativě evropských občanů a chceme je vyzvat, aby se tímto tématem zabývali a tuto myšlenku podpořili.

Myslíte si, že je vhodné zavádět základní příjem globálně všude se stejným finančním obnosem, nebo naopak raději zvolit různé finanční obnosy podle HDP té které země (regionu) či jiného kritéria?

Určitě je důležité naplánovat zavedení NZP po celém světě, přičemž samozřejmě plánovaná výše NZP musí vzít v potaz velmi významné rozdíly v úrovni příjmů a možnostech financování ze strany států, aniž by to negativně ovlivnilo jiné klíčové úkoly států v oblasti vzdělávání, zdravotní péče a infrastruktury. Pravděpodobně bude důležité, aby bohatší státy podstatně navýšily své finanční příspěvky na spolupráci s rozvojovými zeměmi.

Iniciativa evropských občanů za zavedení nepodmíněného základního příjmu v letech 2013 až 2014 významně pomohla změnit postoj veřejného mínění k základnímu příjmu napříč celou Evropskou unií. Po této iniciativě vědělo o myšlence základního příjmu podstatně více lidí a více lidí se ho také dovolává. Jak vy vidíte tuto veřejnou transformaci?

Byla velmi důležitá, mnoho lidí tehdy o NZP slyšelo poprvé a uvědomilo si jeho výhody. Síť pro NZP se díky této iniciativě rozšířila natolik, že jsme využili této dynamiky a bezprostředně poté, co iniciativa evropských občanů skončila, jsme založili sdružení Nepodmíněný základní příjem Evropa (UBIE).

Jaký dopad měla tato iniciativa na veřejné mínění ve vaší domovské zemi v Rakousku?

Dopad byl skutečně značný. Snažíme se tímto tématem oslovovat veřejnost i nadále. V Rakousku jsme dali dohromady síť Kulatý stůl za základní příjem (Der Runde Tisch Grundeinkommen, RTG). Jejím smyslem je propojení různých sdružení, iniciativ a lidí, kteří se zasazují za nepodmíněný základní příjem. Po tomto sjednocení tedy prosazujeme zavedení NZP v Rakousku, Evropě a prakticky na celém světě (Basic Income Earth Network, BIEN).

V případě Rakouska jsme zvolili cestu referenda o zavedení NZP. Už jsme provedli registraci a pokusíme se získat nejméně sto tisíc podporovatelů, což je podmínka, aby se naším návrhem musela vážně zabývat naše Národní rada.

Navrhovaný text referenda zní: Zaveďme nepodmíněný základní příjem. Vyzýváme zákonodárce, aby novelizací federálních ústavních článků uzákonili nepodmíněný základní příjem. Ten má umožnit každému člověku s trvalým bydlištěm v Rakousku důstojný život a skutečné zapojení ve společnosti. Výše, způsob financování a konkrétní podoba jeho realizace by měly být zakotveny v legislativě pomocí participačních aktivit, do nichž se bude moci významně zapojit občanská společnost. Toto referendum probíhá paralelně s již zmíněnou iniciativou evropských občanů a medializujeme je společně.

Na co vy a váš rakouský tým kladete největší důraz v případě nové iniciativy evropských občanů?

Kromě tohoto pořádání referenda školíme také tým přednášejících, konkrétně to znamená, že zaškolujeme několik mluvčích pro všech devět rakouských spolkových zemí, kteří budou k dispozici veřejnosti a médiím a budou znamenat výrazné posílení regionální kampaně. Je to podobně organizované jako v případě iniciativy evropských občanů členěné na jednotlivé členské státy. Vybrali jsme koordinátory a jejich zástupce, kteří převzali hlavní odpovědnost za kampaně ve spolkových zemích Rakouska a shromáždění dostatečného počtu podpisů.

V Rakousku byla již před dvaceti lety sepsána listina, v níž je mimo jiné stanoven cíl: „Dobrý život pro každého pro nás konkrétně znamená, že je respektována důstojnost všech lidí, jsou uspokojeny jejich základní potřeby, jsou podporovány příležitosti k osobnostnímu rozvoji.“ Vedle toho se samozřejmě zaměřujeme na získání mnohem větší podpory pro iniciativu na evropské úrovni.

Zmínil jste propojení organizačních úrovní v Rakousku, Evropě (UBIE) a v celosvětovém měřítku (BIEN). Jelikož se s kolegy také snažíme ve svém výzkumu a při koordinování aktivit na podporu základního příjmu propojit národní, evropskou a globální úroveň, vybíráme přitom partnerské instituce. Rád bych se Vás zeptal, jaké partnerské instituce považujete za nejpříhodnější ke spolupráci Vy. My jsme doposud spolupracovali například s národními, evropskými a globálními sociálními fóry, s odbory a občanskou společností rovněž na všech těchto úrovních, a s politickými stranami a uskupeními na národní a evropské úrovni.

Tady mám úplně stejný názor, že je třeba na všech třech úrovních hledat vhodné „spojence“. Například odbory se za naši věc důrazně staví také na mezinárodní úrovni. Našli jsme spojence také v hnutích mladých lidí, například ve Fridays for Future, a podpořili jsme například také iniciativu evropských občanů „Vyhlašme klimatickou nouzi“ a oni zase podporují naši iniciativu za zavedení NZP. Také v progresivním papeži Františkovi lze najít silného „přímluvce“. Tím ale výčet nekončí.

Co očekáváte jako jeden z hlavních iniciátorů současné iniciativy evropských občanů? Jaká bude její přidaná hodnota oproti předchozí iniciativě organizované před sedmi lety?

Díky současné iniciativě se o výhodách nepodmíněného základního příjmu dozví zase mnoho dalších lidí, kteří budou moci poznat jeho výhody. Společně s nimi budeme moci zvážit, v jaké verzi a jak nejlépe základní příjem prosazovat v praxi.

Děkuji za rozhovor.

Otázky kladl Marek Hrubec

Základní příjem osvobozuje

Rozhovor sMartinem Brabcem

MH: Už spolu dlouhodobě diskutujeme omnoha stránkách základního příjmu, ale nyní máme příležitost upřesnit si základní stanoviska podle vývoje současné situace aodlišit přitom základní příjem odjiných.

MB: Vaktuální situaci je důležité říci, že základní příjem by sice mohl být vyplácen jednotlivým státem, ale samozřejmě neexistují žádné principiální námitky, aby byl vyplácen nějakou nadnárodní institucí, například Evropskou unií nebo OSN či naopak nějakou nižší územně-správní jednotkou, například městem či krajem. Slovo „základní“ přitom dokládá, že základní příjem je částkou, sníž může občan jistě počítat, aby se vytvořil jeho materiální, bezpečný životní základ. Jedná se opříjem, který je vpravidelných intervalech, obvykle měsíčně, vyplácen každému dospělému občanu bez nutnosti splnit jakékoliv podmínky. Definičním znakem základního příjmu, který zněj izároveň činí tak společensky nový ainovativní nástroj, je právě jeho nepodmíněnost. Jeho vyplácení nezávisí natom, zda příjemce vykonává nějakou placenou práci či nikoliv, zda vlastní majetek či ne, zda je bohatý nebo chudý; či zda žije sám nebo má rodinu aděti,atd. Toto jsou přitom všechno klíčové parametry, které naopak dnes náš podmíněný sociální systém zjišťuje, pokud má být danému občanu vyplácen nějaký sociální transfer.

Tento příjem může být vyplácen během celého života, nebo případně jen pourčitou dobu, například podobu deseti let. Tato doba by mohla být fixně určena pro všechny občany či by ji každý mohl vybrat podle svého uvážení během celého života.

Ztoho už částečně vyplývá určité pojetí základního příjmu apředpokládané argumenty vjeho prospěch. Možná se budeme lišit vtom, jaké jsou ty nejdůležitější. Které to jsou?

To ssebou nese další individuální ispolečenská pozitiva. Pokud budou moci lidé snáze nepřijmout určitý typ zaměstnání, především takový, který je nepříjemný, těžký azároveň imizerně placený anavíc ani zaměstnance vnitřně nenaplňuje, bude to tlačit zaměstnavatele, kteří takový typ práce nabízejí, aby buď zvýšili mzdy, anebo utohoto typu práce nahradili pracovní sílu technologií aautomatizací.

Otázky kladl Marek Hrubec