Text © 2015 RNDr. Radek Hanus, Ph.D., a spoluautoři: Lubomír Mlčoch (kapitoly Naleziště vltavínů), Přemysl Dušek (kapitola Hodnocení kvality a určování ceny vltavínů) a Pavel Josef Kreperát (kapitola Ezoterické působení)

Fotografie © 2015 Lubomír Mlčoch (392), Zlatica Bursíková (387), Radek Hanus (44), Milan Prchal (36),

Vít Kršul (25), Milan & Eva Purkart (23), Jaromír Šilhavý (21), Přemysl Dušek (11), Richard Rotter (11), NASA (3), Jaroslav Hyršl (2), Miroslav Čada (2), Jan Kynický (2), Uměleckoprůmyslové museum Praha (2),

Rieskrater-Museum (2), Roman Rubcov (1), H. Raab (1) a Granát, d.u.v. Turnov (1)

Ilustrace © Aubrey Whymark (tabulka vzniku tektitů)

Design © 2015 Zlatica Bursíková

ISBN 978-80-7296-141-2

Neoznačené fotografie:

přední strana obálky: Unikátní vltavíny z jihočeského naleziště Besednice

zadní strana obálky: Soudobé šperky z nabídky firmy Mineral, Milan & Eva Purkart

strana 1: Historizující šperk s vltavíny v secesním stylu

strana 2: Výjimečné kapky a činky z Besednice – Stohu, druhá kapka 19,6 g

strana 3: Kulatý briliantový výbrus vltavínu z Radomilic, 9,3 ct

strana 4: Vltavín z moravských Štěpánovic, váha 10 g

strana 5: Vltavín z Besednice – Stohu, váha 92 g

strana 6: Nádherně skulptované vltavíny z besednické Ježkovny, váha prvního 24,8 g

strana 7: Portrétní gemma z jihočeského vltavínu, autor Zdeněk Petr

Všechna práva vyhrazena. Tato kniha ani její část nesmějí být rozmnožovány tiskem, fotokopiemi, počítačovými datovými soubory ani jiným způsobem bez předchozího písemného svolení nakladatele

Obsah

Tajemný svět vltavínů

Co jsou tektity

Dělení tektitů

Tvary tektitů

Vltavíny

Vznik vltavínů

Tvar a skulptace

Struktura a inkluze

Vnitřní pnutí

Naleziště vltavínů

Jihočeská naleziště

Západočeská naleziště

Moravská naleziště

Drahý kámen vltavín

Hodnocení kvality a určování ceny vltavínů

Ezoterické působení

Syntetické vltavíny

Významné sbírky vltavínů

Literatura

Poděkování

Kniha o vltavínech by nemohla vzniknout bez spolupráce řady lidí. Zvláštní poděkování patří panu Milanovi Prchalovi, který se věnuje vltavínům více než padesát let a pamatuje nejen počátky sběru, ale také „zlatou éru“, kdy bylo možné vltavíny nerušeně a hojně nacházet. Poděkování patří také RNDr. Romanovi Skálovi, Ph.D., za konzultace vstupních kapitol.

Obrazová část vznikla jen díky ochotě sběratelů, kteří umožnili fotografování ve svých sbírkách a podělili se o své znalosti.

Jihočeské vltavíny na snímcích pocházejí ze sbírky Přemysla Duška, který je zároveň autorem systému oceňování vltavínů, jenž je vůbec poprvé publikován v této knize. Další kameny jsou ze sbírek Aleše Grabmüllera, Františka Tůmy, Martina Wichterleho, Jana Mandíka, Přemysla Bureše, Michala Vašíčka, Karla Valtera a dalších.

Kapitola o západočeských vltavínech by nevznikla bez Miroslava Čady. Vltavíny z Německa pro fotografování laskavě poskytl PharmDr. Jan Krška. Moravské kameny jsou v naprosté většině ze sbírky MUDr. Jaromíra Šilhavého. Fotografie vltavínů v matečné hornině dodal Ing. Jan Kynický z firmy Topminerals. Za poskytnutí fotografií objektů ze svých sbírek děkujeme Muzeu vltavínů v Českém Krumlově a Uměleckoprůmyslovému muzeu v Praze. Za povolení reprodukování obrázků děkujeme NASA a Rieskrater-Museu v bavorském Nordlingenu.

Za podporu vydání této knihy děkujeme firmám Granát, družstvo umělecké výroby, Turnov a Minerál – Milan & Eva Purkart.

Tajemný svět vltavínů

Vltavíny, jimž je tato kniha věnována, se v posledních době dostaly do obecného povědomí a staly se populárními po celém světě, a to nejen mezi sběrateli, kteří si je cení pro krásnou barvu a zajímavé přírodní tvary. Estetické kvality je předurčují ke šperkovému použití. Díky svému tajemnému původu si je oblíbili také vyznavači ezoterických nauk, kteří jim připisují mimozemský vznik a další atributy s ním spojené.

Vltavíny byly poprvé popsány před téměř 250 lety z povodí Vltavy, místní lidé je ale znali a používali ke zdobení již dříve. Našly se dokonce kameny opracované neolitickými lidmi do podoby nástrojů.

Ve špercích se vltavíny nejvíce proslavily na Jubilejní výstavě v Praze v roce 1891, kde byly představeny ve společnosti českých granátů jako typické české drahé kameny. Po krátké oblibě v období secese o ně zájem opadl, až v šedesátých letech minulého století se opět dostaly mezi šperkařsky ceněné materiály, většinou ve své přírodní formě. V současnosti se prosazují stále častěji i jako fasetované drahé kameny, zasazované především do zlata, které se k nim barevně výtečně hodí.

Tato kniha má čtenáře seznámit s vltavíny ze všech možných úhlů pohledu. V první řadě objasňuje jejich původ, který opravdu má i mimozemské kořeny. Upřesňuje jejich výjimečné postavení ve skupině tektitů celého světa. Seznamuje čtenáře s jejich vlastnostmi a poprvé ukazuje možnosti, jak je odlišit od pouhého skla nebo od především čínských padělků, které se nedávno objevily na trhu. Zájemcům o esoteriku shrnuje nejdůležitější informace, které vltavíny řadí mezi nejvíce ceněné kultovní kameny. Nejcennějším přínosem je však obrazová část knihy, která poprvé předvádí takové množství vltavínů v jejich přirozené kráse.

Co jsou tektity

Vltavíny patří z geologického pohledu do skupiny tektitů, přírodních skel nacházených v různých oblastech po celém světě; řecký výraz tektós znamená „roztavený“ či „natavený“. Vyjadřuje tavený, sklovitý charakter přírodních hmot. Tento název byl zaveden rakouským badatelem F. E. Suessem (1900). Nejstarší písemná zmínka o tektitech však pochází z Číny od Liu Sun (rok 950, dynastie T´ang). Lidé v Than Liou je po silných deštích sbírali na polích.

Přírodní skla jsou širší skupina, do které patří také sopečná skla, například obsidiány.

Sklo je produkt tavení, který byl ochlazen na pevnou fázi bez krystalizace. Je to amorfní pevná látka bez pravidelného uspořádání na vzdálenost větší než několikanásobný rozměr elementárních stavebních jednotek. Skelný vzhled vzniká plynulým přechodem ze stavu kapalného do stavu pevného. Naopak při zahřívání skla měknou, až pomalu získávají viskozitu kapalin.

Proto jsou skla považována za přechlazené kapaliny, které v důsledku vysoké viskozity nemohou krystalizovat.

Byly rovněž vysloveny další teorie týkající se vzniku tektitů, například že pocházejí z Měsíce (šlo by tedy o meteority), nechybí ani mnoho kuriózních teorií, často souvisejících s vesmírnými civilizacemi.

Složení tektitů odpovídá složení přetavených povrchových vrstev z místa dopadu vesmírného projektilu. Chemicky jde o křemičité sklo (cca 75 % SiO2) s obsahem Al, Fe, Ca, Na, K, Mg, Ti, Mn. Od obyčejných umělých skel se liší nižším obsahem alkálií (Na, K). Podstatný rozdíl mezi obsidiány (sopečnými skly) a tektity spočívá v obsahu vody: obsidiány mají až 2 % H2O, tektity jsou téměř bezvodé.

Navíc ve výbrusech obsidiánů lze pozorovat jevy počínající krystalizace taveniny, jež u tektitů zcela chybějí. Tektity jsou přírodní kyselá silikátová skla s vysokým bodem tání, většinou zaoblených tvarů.