TOP 10 zajímavostí

Pevnost a hrad Akershus

Již po staletí dominanty vnitřní zátoky Osla (strana 40)

Ibsenovo muzeum

Vzdejte hold literárnímu géniovi (strana 30)

Norské lidové muzeum

Seznamte se s norskými lidovými tradicemi (strana 48)

Muzeum lodě Fram

Jedno ze tří muzeí na poloostrově Bygdøy zasvěcených historii mořeplavby (strana 49)

Park Frogner

Vydejte se na procházku do kouzelného světa soch slavného sochaře Gustava Vigelanda (strana 56)

Opera

Zavítejte na návštěvu futuristické dominanty osloského nábřeží (strana 81)

Marka

Pěšky, na kole, na běžkách či v kanoi vyrazte za čerstvým vzduchem do lesů v okolí Osla (strana 68)

Centrum Nobelovy ceny míru

Výkladní skříň Nobelovy ceny míru (strana 44)

Munchovo muzeum

Seznamte se s životem a dílem malíře Edvarda Muncha (strana 62)

Muzeum vikinských lodí

Nenechte si uniknout pohled na pýchu norského lodního stavitelství (strana 46)

Ideální den v Oslu

9.00

Snídaně

Před náročným dnem si dopřejte poctivou norskou snídani ve svém hotelu. Pokud nemáte hned po ránu chuť na lososa a slanečky, zaskočte si na ranní šálek kávy do elegantní kavárny Grand Café.

10.00

Opera a Edvard Munch

Krásu města, rozloženého kolem břehů širokého fjordu, si nejlépe vychutnáte ze střechy futuristické budovy Opery na nábřeží. Pokochejte se pohledem na okolní architekturu a poté se metrem vydejte za špičkovým výtvarným uměním do Munchova muzea. Čím dříve sem dorazíte, tím lépe, s postupujícím dnem se totiž muzeum zaplní davy návštěvníků.

12.00

Vnitřní zátoka

Po návštěvě muzea se vraťte opět metrem do centra města, zastavte se na radnici, zaskočte si na nákupy do komplexu Aker Brygge a prohlédněte si sbírky moderního umění v muzeu Astrup Fearnley Museet. Pokud jste v Oslu mezi květnem a zářím, poobědvejte v restauraci Solsiden ( v zimě zavřená). Jinak vyzkoušejte kavárnu Skansen či restauraci Kaffistova.

14.00

Muzea

Po obědě se přeplavte trajektem na poloostrov Bygdøy a vyberte si některé ze čtyř muzeí – Norské lidové muzeum, Muzeum vikinských lodí, Muzeum polární lodě Fram či Muzeum Kon- -Tiki. V kterémkoli z nich na vás čeká fascinující cesta norskou historií a setkání s průkopnickým duchem města.

16.00

Procházka městem

Cestou zpět si z paluby trajektu vychutnejte pohled na krásy Osla. Na břehu se poté vydejte na důkladnou prohlídku hlavní městské třídy Karl Johans gate. Cestou ke Královskému paláci si případně udělejte čas na drobné nákupy.

17.30

Grünerløkka

Touto dobou místní většinou končí v práci. Za zábavou se mnozí z nich vydávají do čtvrti Grünerløkka, oblíbené oázy alternativního životního stylu. Projděte se po obchodech, zaskočte do některého baru a v podvečer zasedněte k večeři v originální asijské restauraci Südøst.

19.30

Koktejly

Atmosféru Grünerløkky nejlépe nasajete v podnicích Café Mir a Fru Hagen, které přispívají k tomu, že čtvrť má pověst osloského alternativního doupěte. Skvělým místem k návštěvě je například i restaurace Olympen.

22.00

Noční město

Taxíkem se vraťte do centra města, kde můžete s načatým večerem naložit dle libosti. Ke klidnějšímu posezení je nejvhodnější stylový pub Fridtjof, sklenku před spaním si můžete dopřát i v restaurantu Dagligstuen. Pokud vám zbyl dostatek sil, můžete protančit boty v klubech Blå, Jaeger nebo Last Train.

Úvod

Hlavní město Norska Oslo leží na březích Oslofjordu, zanořeného do jihovýchodního cípu Norska z průlivu spojujícího Severní a Baltské moře. Tato nejstarší skandinávská metropole je považována za vstupní bránu do jedné z nejkrásnějších zemí světa. Pokud se rozhodnete navštívit Oslo po moři, ideálním způsobem je cesta výletní lodí nebo trajektem, například z Kodaně.

Prosperující metropole

Již při prvním pohledu na Oslo vám bude jasné, že máte tu čest s nebývale bohatým a prosperujícím městem. Vozový park zdejších taxislužeb tvoří téměř výhradně mercedesy a volva; známkou neustálé stavební činnosti je pak množství jeřábů nad panoramatem města. Nicméně vždy tomu tak nebývalo. Až do roku 1969, kdy byla u břehů Norska objevena ohromná ložiska ropy, bylo Oslo hlavním městem ničím nevybočující evropské země. Dnes Norsko představuje jednoho z nejvýznamnějších světových exportérů „černého zlata“; ropa se během několika desetiletí stala pro zemi s pouhými 5 miliony obyvatel požehnáním.

Piknik na náplavce

Svého přírodního bohatství Oslo dokonale využilo a s ním i celá země. Díky ropě je norská státní kasa neustále plná, nezaměstnanost je minimální a významná část zisku z exportu ropy je uložena ve speciálním fondu pro budoucí generace. Přestože je v zemi vysoké daňové zatížení, Norové stále bohatnou. Za několik posledních dekád se celá země změnila k nepoznání a Oslo, kdysi považované za jedno z nejšedivějších evropských hlavních měst, je dnes výkladní skříní blahobytu.

Není tomu tak dávno, co v Oslu panovala velmi striktní vládní nařízení; obchody musely zavírat v 17 hodin a v restauraci či kavárně jste si mohli objednat koktejl jen k jídlu. Lidé si mohli dovolit vyrazit na večeři do restaurace jen při opravdu zvláštních příležitostech, nákupy piva, vína, kosmetiky a dalších tzv. „luxusních“ či „nikoli nezbytných“ produktů byly velmi nákladnou záležitostí. K výrazné ( i když postupné) liberalizaci politických i ekonomických poměrů došlo v 80. letech 20. století. Od té doby prošlo Oslo výraznou proměnou a dnes je městem, které se může, vzhledem k počtu obyvatel, pochlubit až neuvěřitelným počtem muzeí, galerií, obchodů, barů a restaurací, a navíc tu narazíte na celou řadu nádherně renovovaných historických památek.

Malé velkoměsto

V Oslu žije jen 658 000 obyvatel, takže město působí dojmem pulzující metropole s nádechem poklidného maloměsta. V širším centru, plném rezidenčních čtvrtí topících se v zeleni, si budete připadat spíše jako někde na předměstí. Centrum města je velmi kompaktní a bez problémů jej obejdete pěšky. Téměř všechny hlavní ulice slouží zároveň i jako pěší a nákupní zóny.

I přes zmíněný ucelený charakter centrální části činí celková rozloha Osla 480 km2. Podstatnou část aglomerace navíc tvoří zalesněná oblast, jejíž součástí je i nejvyšší bod města. Díky početnému zastoupení nejrůznějších rejdařských a ropných společností je Oslo jedním z nejvýznamnějších světových center obchodu; většina místních si ovšem celosvětový význam svého města příliš nepřipouští a Oslo považuje spíše za příjemné provinční město. V zimních měsících je ve městě dlouho tma a vládne tu pořádná zima, v létě tu naopak bývá relativně teplo a obloha je často úplně bez mráčku.

Norsko a Nobelova cena

Jednou za rok se pozornost celého světa obrací k Oslu. Sídlí tu totiž komise Den norske Nobelkomité, která každoročně vybírá a vyhlašuje nositele Nobelovy ceny míru. Dodnes není zcela jasné, proč švédský průmyslník Alfred Nobel, který stál za vznikem tohoto prestižního ocenění a věnoval pro jeho účely značnou část svého majetku, ve své závěti pověřil vyhlašováním vítězů v té nejdůležitější kategorii právě Nory. S největší pravděpodobností bylo jeho rozhodnutí jakýmsi morálním gestem podpory Norsku, které se v době Nobelovy smrti nacházelo v historicky nepříliš důstojném svazku s mocnějším Švédskem. Cena je udělována v Oslu vždy 10. prosince, u příležitosti výročí Nobelovy smrti.

Oslo je rozděleno řekou Akerselva na dvě části. Symbolicky odděluje východní, původně dělnickou část města od západní, původní měšťanské části. Návštěvník dnešního Osla však rozdíl mezi těmito dvěma oblastmi už jen stěží postřehne.

Multikulturní město

Jako každá metropole je i Oslo domovem diplomatů z celého světa, sídlících v ambasádách a konzulátech roztroušených po celém městě. Výrazný multikulturní rozměr propůjčuje městu i celá řada etnických čtvrtí; naprostým standardem je přátelské soužití tradičních norských pekařství s tureckými stánky s ovocem, pákistánskými cukrárnami a japonskými sushi bary.

Opera při západu slunce

Za vidinou pohodlnějšího života míří do Osla mnoho Norů z různých koutů země, takže zde můžete zaslechnout snad všechny dialekty norštiny. Početná je i zdejší studentská komunita; ve městě působí Universitetet i Oslo a několik dalších menších vysokých škol. Oslo je považováno za finanční a hospodářské centrum Norska, ropnou metropolí je spíše Stavanger na jihozápadě země.

Norská příroda

Životní styl a každodenní aktivity obyvatel Osla jsou výrazně ovlivňovány jednotlivými ročními obdobími. Bez ohledu na ně však mají téměř všichni Norové jedno společné – až nekritickou lásku k přírodě a výletům do ní. Známé pořekadlo „neexistuje špatné počasí, jen špatné oblečení“ pochází zřejmě právě odsud a Norové se jím bezezbytku řídí. Návštěva Norska bez alespoň krátké výpravy za přírodními krásami ( a bez ohledu na počasí) je věc skoro nemožná.

Nejlepší na světě

Pokud jde o kvalitu života, OSN opakovaně zařazuje Norsko na první místo světového žebříčku. Země pravidelně vítězí ve všech nejdůležitějších faktorech: bohatství, úrovni vzdělávání i průměrné délce života.

Oslo obklopují strmé zalesněné svahy z jedné strany a vody fjordu z druhé. Během pár minut můžete z centra Osla zmizet v hlubinách smrkového lesa, ocitnout se uprostřed vod fjordu či vyrazit na běžkařskou túru na hladinu zamrzlého jezera.

Závěr podzimu a zima přináší do Osla pouhých několik hodin denního světla. Koncem listopadu však již většinou všude leží sníh, který krajinu alespoň částečně prosvětluje. Norové jsou na příšeří a tmu zvyklí a vědí, jak si život i za těchto podmínek zpříjemnit. Před restauracemi hoří desítky loučí a pochodní, místnosti osvětlují romanticky praskající krby a záplava svíček. Všechna venkovní kluziště (jedno stojí přímo v centru města) i běžecké trati v okolí města jsou za tmy osvětleny reflektory. V létě se stezky a jezera v okolních kopcích stávají rájem pro stovky a tisíce cyklistů, pěších turistů, bikerů i milovníků vodních sportů.

Ať již přijedete do Osla v kteroukoli roční dobu, dostane se vám vždy toho nejvřelejšího přijetí. Norové jsou až neuvěřitelně skromní a pohostinní. Zároveň jsou téměř všichni bez výjimky zapálení patrioti, hrdí na své vikinské kořeny a město.

Stručná historie

Extrémní patriotismus a dávka pocitu nezávislosti, které jsou očividné u většiny obyvatel Osla, jsou přímým důsledkem zkoušek, kterými Norové v minulosti prošli. Země, postavená na mocných vikinských základech, se totiž postupně ocitla až v takřka poddanském postavení a svou ztracenou svobodu si musela tvrdě vybojovat. Své nezávislosti si Norové nesmírně cení a rozhodně ji nepovažují za něco samozřejmého.

Založení města

Oslo bylo založeno před přibližně tisíci lety. Oblast, dnes známá jako Osloský fjord, byla však osídlena již od doby železné. Archeologické nálezy dokládají přítomnost prvních osad východně od dnešního centra už kolem roku 900. Lidé žili a hospodařili i v údolí severovýchodně odtud, většinou se jednalo o rolnické vísky roztroušené v lesích na březích fjordu.

Norský bůh hromu Thór na malbě v osloské radnici

Samotné Oslo vzniklo přibližně kolem roku 1000, na konci éry Vikingů. Jméno Oslo pochází podle některých historiků od křestního jména manželky jednoho z Vikingů; dle jiných od staronorského pojmenování zemědělské usedlosti „ansurlo“. Možná se však jedná o složeninu starých norských slov ås, označujícího kopec, a lo, označujícího pole (jednalo by se tedy o „pole pod kopcem“). Objevují se i úvahy, že jméno města odkazuje na staronorského boha Os, tehdy by Oslo znamenalo „boží pole“.

V každém případě bylo jméno Oslo přiděleno malé osadě, která se začala postupně rozrůstat kolem roku 1050. Tehdy vikinský král Harald III. Sigurdsson (též Harald Hardråda) založil ve východní části zálivu, dnes známé jako Sørenga, královský statek. Král, biskupové, kněží a jeptišky tu postupně postavili několik kostelů a klášterů. Zbytky jednoho z kostelů si můžete prohlédnout v parku Middelalderparken.

Historie ve skále

V Oslu byly objeveny prehistorické skalní petroglyfy ( helleristingar ), pocházející zhruba z roku 1000 př. n.l. a přibližující každodenní život prvních skandinávských osadníků. Prohlédnout si je můžete například před starou námořní školou Sjømannsskole (Kongsveien30) či východně od centra města ve čtvrti Ekeberg.

Poblíž tehdejšího královského areálu stálo na březích fjordu několik dřevěných přístavišť a mol. V oblasti postupně vyrůstaly typické dřevěné domky s nízkými stropy, nicméně Oslo stále zůstávalo poměrně skromným sídlem. V období raného středověku byly většími a významnějšími sídly jak hanzovní přístav Bergen, tak Trondheim. Odhaduje se, že kolem roku 1200 žilo v Oslu přibližně 3000 obyvatel, včetně řemeslníků a obchodníků.

Stavbu hradu Akershus zahájil král Håkon V. Magnusson

Černá smrt

13. století se v Norsku neslo ve znamení neustálých nepokojů, občanských válek a mocenských bojů. I v tomto nestálém období ovšem král Haakon V. Magnusson, vládnoucí v letech 1299–1319, zahájil stavbu impozantní pevnosti a hradu Akershus. Královské sídlo vyrostlo na druhé straně zálivu, naproti původní osadě Bjørvika (kde dnes stojí např. dům Opery). Haakon V. následně zvolil Akershus jako své královské sídlo, a Oslo se tak pomalu stávalo přirozeným administrativním centrem celého jihovýchodního Norska. Roku 1319 se nakonec stalo hlavním městem země.

Období neklidu v zemi nebralo konce. Novým zdrojem konfliktů se stal příliv přistěhovalců z Rostocku. Ze zahraničí se do Norska dostal i plicní mor zvaný černá smrt ( v norštině svartedauden ). Jeho vinou Oslo takřka vymřelo; moru podlehla téměř celá královská rodina a drtivá většina duchovenstva i obchodníků. Celá města a vesnice byly vylidněny. Morová epidemie a její dozvuky odstartovaly postupný pád Norského království.

Osloská katedrála ze 17.století

Celkový úpadek země měl za následek víceméně vynucené spojení Norska s jeho sousedy. Roku 1536 se Norsko stalo dánskou provincií. V období reformace se Norsko přiklonilo k protestantské víře, dosavadní církevní moc byla silně okleštěna a většina církevního majetku, včetně řady klášterů, začala chátrat.

Na norském trůně se vystřídala řada dánských králů, za jejichž panování se centrem Osla stal hrad Akershus. Většina stavební činnosti ve městě se přesunula na západ od královského komplexu, do oblasti Pipervika. Na konci 16. století se do této zanedbané oblasti přistěhovalo množství rybářů, dělníků a vojáků, kteří tu neuspořádaně zakládali nové čtvrti.

Oslo jako Christiania

Kolem roku 1600 se hospodářská situace Osla začala postupně zlepšovat, k čemuž významným dílem přispěl vynález pily (míněn závod na zpracování dřeva). Díky ohromným zásobám stavebního dřeva v Norsku se země stala hlavním dodavatelem prken, latí, trámů a dalších dřevařských výrobků do většiny evropských zemí; obrovský boom zažilo zejména lodní stavitelství. Své zákazníky si našli i těžaři a zpracovatelé norské žuly a nejrůznějších minerálů.

Roku 1591 nastoupil na dánský trůn král Kristián IV., který projevil o Norsko a Oslo zvlášť nebývalý zájem. Často cestoval na sever, a když se v roce 1624 dozvěděl, že téměř zcela dřevěné Oslo skoro úplně zničil mohutný požár, vydal královský dekret, podle kterého musely být všechny nově vznikající budovy ve městě postaveny z kamene. Následkem byl vznik úplně nové čtvrti Kvadraturen, která byla, jak už název napovídá, založena na systému pravoúhlých ulic. Celá řada budov z první poloviny 17. století se dochovala dodnes. Svou náklonnost k Oslu dovedl Kristián tak daleko, že město pojmenoval po své maličkosti. Od roku 1624 tak Oslo nově neslo název Christiania.

V 17. století bylo v Christianii postaveno velké množství kostelů, mezi nimi i známý Vår Frelsers kirke (dnes katedrála Oslo domkirke; dokončena v roce 1698). Do města se ve velkém začali stěhovat Norové z odlehlých koutů země, což brzy způsobilo akutní nedostatek bytů a prudký nárůst konfliktů mezi chudšími a bohatšími vrstvami obyvatelstva. Nové stavební parcely pro zámožnější vznikly po zasypání části starého přístavu v Bjørvice, zatímco chudina se začala usazovat za hranicemi města.

Nacionalistické vášně

S blížícím se koncem 18. století se v Norsku vzedmula mohutná vlna nacionalismu a patriotismu. Vlastenci a buditelé se všemožně snažili vydobýt pro Norsko větší míru autonomie a založit vlastní národní instituce. V roce 1811 bylo Norsku povoleno založit v Christianii vlastní univerzitu; do té doby museli norští zájemci o vysokoškolské studium cestovat do Kodaně.

Socha krále Karla XIV. Jana před Královským palácem

Konec švédskéhovlivu

Tramvaje a turistika