Francesca Simon

Nočná mora Grázlika Gaba

22. DIEL

Ukážka z elektronickej knihy

Francesca Simon vyrastala v slnečnej Kalifornii. Na univerzitách v Yale a v Oxforde vyštudovala stredovekú históriu a literatúru. V súčasnosti žije s rodinou v Londýne. Napísala vyše päťdesiat kníh a za knižku Grázlik Gabo a snežný obor získala v roku 2008 cenu za najlepšiu detskú knihu v súťaži Galaxy British Book Awards.

Judith Elliottovej, predvídavej redaktorke, ktorá verila, že to s Gabom klapne

Text © Francesca Simon 2013

Illustrations © Tony Ross 2013

Translation © Darina Zaicová 2014

Slovak edition © Vydavateľstvo SLOVART, spol. s r. o.,

Bratislava 2014

Všetky práva vyhradené. Žiadna časť tejto knihy sa nesmie reprodukovať ani šíriť v nijakej forme ani nijakými prostriedkami, či už elektronickými, alebo mechanickými, vo forme fotokópií či nahrávok, respektíve prostredníctvom súčasného alebo budúceho informačného systému a podobne, bez predchádzajúceho písomného súhlasu vydavateľa.

ISBN 978-80-556-1394-9

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2020

1

NOČNÁ MORA GRÁZLIKA GABA

„... a vtom slizký, krvilačný umrlec s tesákmi od krvi vtrhol do školy, hlasno zavyl, zaškrípal zubami a – zaútočil!“ vykríkol Drzý Dávid a zdrapil Grázlika Gaba.

Gabo zvrieskol.

„Ha, ha, mám ťa,“ vytešoval sa Dávid.

Grázlikovi Gabovi poskočilo srdce. Zbožňoval strašenie! Pyžamová žúrka s Dávidom, mátoženie, čo môže byť lepšie? V bunkri Fialovej ruky sa načiahol ku škatuli s koláčmi a nadžgal si ústa čokoládovými piškótami. Horory a čokoláda. To je paráda!

„Dávaj si bacha, Dávid,“ varoval ho Gabo. „Teraz ti poviem o zákernej vesmírnej oblude, čo sa preplazila...“

„Smradľaví ropušiaci,“ pípol slabý hlások pred vchodom.

Dofrasa.

„Skry sa,“ sykol Grázlik Gabo.

Drzý Dávid si odgrgol.

„Ja viem, že si vnútri, Gabo,“ ozval sa Vilko.

„Nie, nie som,“ klamal Gabo.

„A navyše som povedal heslo, takže ma musíte pustiť dnu,“ nástojil Vilko. „Mama povedala, že je to aj môj bunker.“

Grázlik Gabo nahlas vzdychol. Prečo, dopekla, zo všetkých bratov na svete jemu prischol práve Vilo? Prečo? Prečo, keď rozdávali mladších bratov, Gabo schytal tohto tlčhubu, krpatého smradúcha?

„No dobre, poď dnu,“ zavrčal.

Vzorný Vilko sa preplazil pomedzi vetvičky.

„Prečo je tu taká tma?“ spýtal sa.

„Nestaraj sa, sopliak,“ odbil ho Gabo. „Bol si vnútri, a teraz vypadni.“

„Hej, prac sa, červiak,“ pridal sa Dávid.

„Do bunkra Fialovej ruky krpci nesmú,“ vysvetlil bratovi Gabo.

Vzorný Vilko odul spodnú peru. „Poviem mame, že si ma vyhodil zo skrýše a nadával mi do krpcov.“

„Do toho, zákrpok krpatý,“ posmeľoval ho Gabo.

„MAMÁ!“ zvolal Vilko. „Gabo povedal, že som krpatý zákrpok.“

„Nebuď drzý, Gabo, a správaj sa slušne k svojmu bratovi,“ okríkla ho mama. „Inak pošlem Dávida domov.“

„Nebol som drzý,“ bránil sa Gabo. Keby bol čarodejníkom, z Vilka je muchotrávka.

„Dobre, môžeš tu ostať, “ ustúpil. „Ale oľutuješ.“

„Neoľutujem,“ dušoval sa Vilko.

„Rozprávame si horory,“ oznámil Dávid.

„A ty ich nemáš rád,“ spresnil Gabo.

Vilko sa zamyslel. Je to pravda, neznáša strašenie. A jeho vydesilo hocičo. Lenže to bolo pred týždňom. Dnes je o týždeň starší a možno sa nedá tak ľahko nastrašiť.

„Už som smelší,“ uistil ho Vilko.

Grázlik Gabo mykol plecami. „Ako chceš, ale neobviňuj ma, keď sa v noci s krikom strhneš zo spánku,“ zvýšil hlas.

Vilko nadskočil. Má tu ostať a počúvať strašidelné historky? Áno! Nie je žiadny krpec, už je veľký chlapec, nech si brat hovorí, čo chce.

Grázlik Gabo porozprával svoj ...

Koniec ukážky