Ukážka z elektronickej knihy

Copyright 2014 by Holley Inc.

Originally published in English under the title What Your Heart Needs for the Hard Days by Revell, a division of Baker Publishing Group, Grand Rapids, Michigan, 49516, U.S.A.

All rights reserved.

Všetky práva vyhradené. Žiadna časť tohto diela nesmie byť nahrávaná na video, skenovaná, fotená a elektronicky prenášaná bez povolenia vydavateľa, okrem krátkych ukážok pre potreby článkov a recenzií.

Čo potrebuje tvoje srdce v ťažkých dňoch

HOLLEY GERTH

Vydavateľ: Christian Project Support, s. r. o., © 2024

www.ver.sk, objednavky@ver.sk

Preklad: Klára Tomášiková

Jazyková korektúra: Veronika Liptáková

Editorské práce: Katarína Marčáková

Návrh obálky: Katarína Regásová

Zdroj obrázkov: freepik.com

Grafická úprava podľa originálu diela:
www.christianstudio.sk

Použité citáty z Biblie:
Slovenský ekumenický preklad, SBS, Banská Bystrica, 2017.
Slovenský katolícky preklad, SSV, Trnava.
In: www.biblia.sk.

ISBN papierovej knihy: 978-80-8231-181-8

ISBN pdf knihy: 978-80-8231-182-5

ISBN epub knihy: 978-80-8231-183-2

ISBN mobi knihy: 978-80-8231-184-9

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2024

Ďalšie knihy od Holley Gerth

Silná, odvážna a milovaná (ver.sk)

Žena s divokým srdcom (ver.sk)

Úvod

Každá z nás má niekedy ťažké dni. Také, kedy máme chuť len schovať sa pod perinu a presťahovať sa na Havaj alebo aspoň zjesť tucet muffinov. Hlboko vo svojom vnútri však vieme, že toto nie sú najlepšie riešenia pre náš život ani postavu. Čo máme teda robiť?

Našťastie Ježiš povedal, že nežijeme „len z chleba, ale z každého slova, ktoré vychádza z Božích úst“ (Mt 4, 4). To znamená, že hoci môžeme túžiť po všetkých možných veciach, jediné, čo skutočne potrebujeme, je pravda. Potrebujeme vedieť, kto je Boh a aké prísľuby nám dal. Musíme vždy pamätať na to, kým sme, a veriť, že budeme v poriadku. Potrebujeme nájsť spôsob, ako utíšiť hlad a bolesť, ktorú si nosíme v srdci.

Kniha žalmov je ako stôl na hostine, celý pokrytý Božou dobrotou. Je to miesto, ktoré ma často priťahuje, keď som smutná. Ide taktiež o miesto, kde budeme sedieť spoločne, keď sa budeme stretávať prostredníctvom stránok tejto knihy. Ak sa teda cítiš unavená, frustrovaná a prežívaš v srdci prázdnotu, prisuň si stoličku.

Keďže táto kniha má päťdesiatdva kapitol, môžeš ju čítať ako denné či týždenné zamyslenia. Modlím sa, aby pri čítaní tejto knihy Boh napĺňal tvoje srdce. Nech si na konci našej spoločnej cesty silnejšia, pokojnejšia a radostnejšia. Nech je táto kniha pre teba osviežením a nech ťa Boh posilní a naplní takým spôsobom, že čokoľvek budúcnosť prinesie, obstojíš.

Nie si sama, priateľka. Sme v tom spolu.

Spolu skúsime a presvedčíme sa, aký dobrý je Pán (porov. Ž 34, 9).

S láskou

Holley

1

Boh ťa chce
pozdvihnúť,
keď ťa život tlačí k zemi

Ty však, Hospodin, si môj štít, si moja sláva;
pozdvihuješ mi hlavu.

Žalmy 3, 4

Stojí v rohu miestnosti a hľadí do zeme. Všade okolo nej prebiehajú rozhovory a rozlieha sa smiech, ale ona sa cíti sama. Inokedy by možno nabrala odvahu nadviazať kontakt. Možno by dokázala prekonať svoju neistotu. A možno by bola schopná z tejto situácie vyťažiť to najlepšie. Nie však dnes.

Vtedy ju nejaký hlas zavolá po mene. Spočiatku ani neodpovedá. Čoskoro však na svojej tvári pocíti dotyk ruky, ktorá dvíha jej bradu k zvuku slov, ktoré jej ktosi hovorí. Urobí to, čo ešte za celý deň nedokázala: zdvihne zrak. A priamo pred ňou stojí niekto, kto ju miluje. Niekto, kto ju celý čas hľadal. Niekto, kto túži počuť o jej ťažkom dni a o tom, čo sa deje v jej srdci. Odrazu sa začína cítiť trochu inak.

Často prechádzame životom ako táto žena, ktorá postáva v kúte. Pociťujeme v srdci ťažobu a smútok. Už nemáme energiu ani na to, aby sme sa o niečo snažili. Cítime sa samy. Ježiš však vtedy urobí niečo, čo je nad naše chápanie. Prichádza k nám s nekonečnou láskou a nehou. Dvíha nás.

Keď sa skleslo pozeráme do zeme, dôvodom je zväčša naša hanba, smútok či neistota. Ježiš to túži všetko zmeniť, chce sa dotknúť nášho života a srdca. Keď ti niekto nadvihne bradu, chce s tebou nadviazať očný kontakt. Jasne ti tým hovorí: „Vidím ťa. Som tu s tebou. Chcem s tebou budovať vzťah.“

Keď Ježiš kráčal po tejto zemi, takto sa správal voči ľuďom okolo seba neustále. Nepristupoval k nim ľahostajne. Hľadel im do očí. Videl do ich sŕdc. K ich potrebám pristupoval s veľkým porozumením a hlbokým súcitom. Dokonca aj keď za ním prišiel bohatý mládenec a začal mu klásť ťažké otázky, „Ježiš sa na neho s láskou zahľadel“ (Mk 10, 21). To isté platí dnes aj pre teba. Ježiš na teba hľadí s láskou. Načahuje sa k tebe, aby ti zodvihol bradu a mohol sa ti zahľadieť do očí.

Čo sa stane, keď zodvihneme hlavu? Náš pohľad sa zmení. Možno sme dovtedy uprene hľadeli na miesto, kde sme sa celkom zasekli, na ťažkosti, ktoré máme priamo pred sebou. Ale keď zdvihneme zrak, zistíme, že Ježiš je s nami práve na danom mieste. Dokonca sa môžeme odvážiť nazrieť cez jeho plece a zahliadnuť útržky budúcnosti, ktorú pre nás pripravil. Pochopíme, že budeme v poriadku.

Dnes nestojíš v rohu miestnosti sama. Priamo pred tebou stojí Spasiteľ, ktorý ti chce zodvihnúť hlavu a uzdraviť tvoje srdce. Cítiš jeho dotyk? Počuješ jeho hlas? Je plný lásky voči tebe. Kdekoľvek sa práve nachádzaš, on je s tebou. Je čas zdvihnúť zrak, drahá priateľka.

Čo moje srdce hovorí Pánovi

Pane, ďakujem, že si tu dnes so mnou. Rozhodujem sa veriť tejto pravde. Zodvihni moju hlavu a hovor k môjmu srdcu. Verím, že si ma všímaš, že mi rozumieš a vieš, čo potrebujem. Chcem sa s tebou podeliť o toto...

Amen.

Čo moje srdce počuje od Pána

Žalmy 1 – 3

2

Boh osvetlí
aj tú najtemnejšiu noc

V pokoji si ľahnem a zaspím, lebo len ty sám,
Hospodin, dávaš bezpečný príbytok.

Žalmy 4, 9

„Čo všetko sa môže stať?“

„Vyjde to?“

„Som dostatočne silná, aby som to zvládla?“

Podobné otázky jej víria v hlave na konci ťažkého dňa. Hoci jej hlava už spočíva na vankúši, jej srdce sa nachádza niekde úplne inde. Napĺňa ho strach, úzkosť a neistota.

Každá z nás zažíva niekedy takéto noci. Meravo sledujeme hodiny, minúty plynú a my si len povzdychneme: „Zvykla som spať ako bábätko.“ Táto fráza mi vždy znela trochu zvláštne, keďže mám veľa priateliek, ktoré majú deti, a nedá sa povedať, že by spali tak dobre, ako by si ich
mamičky a ockovia priali. Myslím, že táto fráza vyjadruje skôr to, čo sa deje, keď sa bábätká ponárajú do ríše snov v náručí tých, ktorí ich milujú. Ich tváričky vyžarujú pokoj a nič ich nedokáže len tak vyrušiť.

Bábätká zaspia vtedy, keď sa cítia bezpečne. Vtedy, keď majú istotu, že ich potreby sú naplnené. Spánok dieťaťa je vyjadrením dôvery, pretože je úplne zraniteľné a bezmocné.

O takejto dôvere hovorí aj žalmista: „Ty sám, Hospodin, dávaš bezpečný príbytok.“ Inými slovami: „Viem, kto mi dáva bezpečie, si to ty, Bože.“ Dávid vie, rovnako ako malé dieťa, kto ho drží v náručí. Vie, kto sa o neho postará. Vie, že Bohu môže dôverovať.

Počas náročných dní sa často ocitáme v pokušení spoliehať sa na niekoho alebo niečo iné ako na Boha. Nezdravo sa naviažeme na peniaze, vzťahy, ba dokonca sa začneme spoliehať na svoje vlastné sily. Je úplne prirodzené držať sa niečoho hmatateľného, čo nám zdanlivo môže priniesť pokoj. Hľadáme spôsoby, ako sa nezrútiť. Chceme sa spoľahnúť na niečo, čo máme pred očami, a to celou svojou silou. Spomínaný verš nás však pozýva k niečomu celkom inému, než nám ponúka naša vystresovaná myseľ. Povzbudzuje nás „v pokoji si ľahnúť a zaspať“.

Inými slovami, tento žalm nás pozýva k odovzdanosti. Pomáha nám uvedomiť si, že bezpečie nevieme nadobudnúť vlastnými silami. Nedokážeme svoje problémy vyriešiť samy. Nie sme dostatočne silné. Môžeme spolupracovať s Bohom rovnakým spôsobom, ako to robí bábätko voči svojim rodičom – v dôvere, poslušnosti a odovzdanosti. Keď nabudúce budeš v pokušení urputne o niečo bojovať vlastnými silami, môžeš namiesto toho v pokoji odpočívať. Ide o zvláštny paradox. Často práve vo chvíľach, keď sa cítime najslabšie a najzraniteľnejšie, sa v nás najväčšmi prejavuje Božia sila.

Opri si hlavu o jeho hruď. Porozprávaj mu o tom, že si vyčerpaná a máš strach. Povedz mu o svojich potrebách. Potom nechaj svoje srdce spočinúť v pokoji. Boh sa o teba stará, on je tvojím bezpečným prístavom. On je ten, ktorý ťa nikdy neopustí, ten, ktorý ťa prevedie aj tou najtemnejšou nocou až k svitaniu.

Čo moje srdce hovorí Pánovi

Pane, som unavená a vystrašená. Potrebujem, aby si ma utešil a poskytol mi bezpečie. Pomôž mi spočívať v tebe. Priviň si ma k sebe a naplň ma pokojom tak, ako to vieš len ty. Obzvlášť ťa prosím o toto...

Amen.

Čo moje srdce počuje od Pána

Žalmy 4 – 6

3

Dnes na teba
Boh myslí

Chudobný však nezostane natrvalo zabudnutý,
ani nádej utrápených nikdy nezhynie.

Žalmy 9, 19

Sedím v kaviarni a na telefóne mi pípne správa: „Prepáč mi! Zabudla som na naše dnešné stretnutie. Už som na ceste!“

Popíjam kávu a len sa nad tým pousmejem. „Nevadí, to je v poriadku,“ odpovedám. „Aj mne sa to už veľakrát stalo. Všetko je v pohode. Vidíme sa.“

My ľudia často zabúdame. Nevieme nájsť kľúče. Zabúdame na narodeniny ostatných. Meškáme na stretnutia. Je to až neuveriteľné. Dokonca aj keď je pre nás niečo veľmi dôležité, naša myseľ to niekedy vytesní, lebo sa sústredí na niečo, čo je v tej chvíli podstatnejšie. (Tento systém je mi záhadou. Pamätám si až absurdné množstvo textov piesní z osemdesiatych rokov, zatiaľ čo mnohokrát si nedokážem spomenúť na to, kde som si odložila telefón.)

Koniec ukážky