Francesca Simon vyrastala v slnečnej Kalifornii. Na univerzitách v Yale a v Oxforde vyštudovala stredovekú históriu a literatúru. V súčasnosti žije s manželom a synom v Londýne. Ak práve nepracuje na ďalšej knihe, píše krátke články o divadle a reštauráciách, prípadne preháňa svojho tibetského španiela Šantiho.

Text © Francesca Simon 2002

Illustrations © Tony Ross 2002

First published in Great Britain in 2002

by Orion Children’s Books

Translation © Darina Zaicová 2009

Slovak edition © Vydavateľstvo SLOVART, spol. s r. o.,

Bratislava 2009

Z anglického originálu Francesca Simon: Horrid Henry’s Stinkbomb, ktorý vyšiel vo vydavateľstve Orion Publishing Group, London, preložila Darina Zaicová.

Zodpovedná redaktorka Elena Slobodová

Editorka Zuzana Šeršeňová

Sadzba a zalomenie ITEM, spol. s r. o., Bratislava

Tlač PATRIA I., spol. s r. o., Prievidza

Cena uvedená na obálke knihy je nezáväznýmodporúčaním pre konečných predajcov.

ISBN 978-80-8085-775-2

10 9 8 7 6 5

www.slovart.sk

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2020

Joshuovi

1

GRÁZLIK GABO KNIHOMOĽOM

Bla, bla, bla, bla, bla.

Slečna Tomahavková neustále drmolila, drmolila a drmolila. Grázlik Gabo si do matematického zošita kreslil krokodíly, ako sa napchávajú šťavnatými tomahavkovskými hnátmi.

Chňap! A slečnina hlava bola fuč.

Chrup! Zbohom, noha.

Chrum! A je po zuboch.

Hmmm, mňam. Gabov krokodíl sa zoširoka a nenažrane vyškieral.

Bla, bla, bla, knihy, bla, bla, bla, prečíta, bla, bla, bla, cena, bla, bla...

... CENA?

Grázlik Gabo si konečne prestal čmárať.

„Aká cena?“ zvrieskol.

„Nekrič, Gabo,“ napomenula ho slečna Tomahavková.

Grázlik Gabo len mávol rukou a pokračoval:

„Čo za cena?“

„Keby si namiesto čarbania dával pozor, Gabo, vedel by si, o akej cene hovorím,“ odvrkla slečna Tomahavková.

Grázlik Gabo odul gamby. Typická učka. Keď sa konečne začneš zaujímať o to, čo vraví, a opýtaš sa jej, zrazu nechce odpovedať.

„Tak, žiaci, hovorila som, kým ma tak drzo neprerušili...“ slečna fľochla na Gaba, „že máte dva týždne na to, aby ste sa zapojili do školskej súťaže v čítaní. Kto za určený čas prečíta najviac kníh, vyhrá zaujímavú cenu. Veľmi zaujímavú cenu. A prosím, nezabudnite si o každej prečítanej knižke viesť čitateľský denník.“

Aha. Súťaž v čítaní. Grázlik Gabo sa znechutene zvalil na stoličku. Pche! Čítanie je také strašne, naozaj strašne namáhavé. Veď Gabo bol len z obracania stránok úplne vyšťavený. Prečo nemôžu vyhlásiť nejakú zaujímavejšiu súťaž, napríklad, komu najhlasnejšie zaškvŕka v bruchu, alebo kto z triedy zvrieskne najhlasnejšie, či kto pozná najviac škaredých slov? V týchto súťažiach by Grázlik Gabo určite zvíťazil.

Ale, nie. Slečna Tomahavková by sa nikdy nezmohla na niečo zábavné. Tak, aby vedela, on sa na súťaži v čítaní v žiadnom prípade nezúčastní.

No znamenalo by to prizerať sa, ako nejaký zaostalý jedinec, napríklad Bystrá Bea alebo Premúdry Prokop, zhrabne cenu, zatiaľ čo on, Grázlik Gabo, ostane vzadu – neocenený. Je to také nespravodlivé!

„Čo bude tá cena?“ ozvala sa Náladová Naďa.

Stojan na ceruzky alebo nejaká podobná hlúposť, pomyslel si Gabo. Možno aj maxi balenie školských utierok.

„Sladkosti!“ zvýskol Pažravý Paťo.

„Milión euro!“ zahulákal Drzý Dávid.

„Šaty!“ potešila sa Skvelá Svetlanka

„Skejtbord!“ rozžiaril sa Rýchly Rišo.

„Ticho!“ zavelila slečna Tomahavková. „Víťaz dostane rodinnú vstupenku do novootvoreného zábavného parku.“

Grázlik Gabo sa vystrel. Zábavný park! Veď to je úžasné! Miluje zábavné parky! Húsenková dráha! Vodné šmykľavky! Cukrová vata! Jeho zákerní, protivní rodičia ...

Koniec ukážky