Anjel na farme

Fred Jonque

Obálka: William Herbert "Buck" Dunton - Prairie Courtship

OZ Zabudnuté knihy sa s použitím všetkých dostupných bibliografických databáz nepodarilo identifikovať autora tohto diela.

Vydavateľstvo Zabudnuté Knihy, Bratislava

www.zabudnuteknihy.eu

ISBN 978-80-8263-084-1 (EPUB)

ISBN 978-80-8263-085-8 (MOBI)

1

Ellen Corbeyová si ešte raz prečítala pozvanie. Usmiala sa a pridala. Mala veľké, tmavohnedé auto, ktorého zadná časť bola plná kuframi, obsahujúcimi množstvo šiat, škatuľami s klobúkmi, slovom všetkým, čo je potrebné v kraji cowboyov, ktorý je vzdialený iba na dva výstrely z pištole od mexických hraníc.

Krajina letela, vzduch hvízdal. Ellen sa výborne vyznala vo vedení auta. V Brackettville jej ukázali cestu, a teraz i so zažmúrenými očami dôjde už na ranč Flytt.

Ten dobrý, starý Flytt!

Je to ozajstný texaský nápad. Pozvať na pohraničnú farmu tú Ellen Corbeyovú, ktorej meno pozná dnes už celá Amerika, a ktorá si doteraz svojimi štyrmi cowboyskými románmi zarobila už niekoľko tisíc dolárov. Erich Flytt prekvapil Ellen svojimi listami a sľuboval jej dvojtýždňový pobyt na texaskej farme, pričom dodal, že celé okolie je peknou spisovateľkou nadšené!

Pekná? Ako to vezmeme, myslela si Ellen. Ak dvadsaťšesťročné, modrooké, hnedovlasé dievča, štíhle, vysokej postavy, s vyvinutými formami, s nadaním pre tanec, potom – azda… ale i tak nebola úplne spokojná.

Už mnoho písala o láske cowboyov, ale nemala ani len tušenia o tom, aké dievča sa páči týmto neustále strieľajúcim, neuveriteľne sebavedomým chlapom so širokými klobúkmi. V románe »Tiene vôd« – ktorý vyšiel v osemsto tisícovom náklade! – sa cowboyský hrdina zaľúbil do malej, plavovlasej dievčiny. Román »Cultonovi darebáci« vyšiel nákladom jedného milióna výtlačkov. Hrdinkou románu bola štíhla španielka.

V treťom románe, ktorý vyšiel pod názvom »Neoholený cowboy« sa bili o cowboyovu lásku štyri dievčatá. Tento román vyšiel nákladom skoro jeden a pol miliónovým! Jej štvrtý román dosiahol skoro dvojmiliónového nákladu, a v tomto bolo partnerkou vysoké, červenovlasé dievča. Čert aby sa v nich vyznal.

Ellen bez váhania písala svoje romány, a láska ju vôbec nevzrušovala. Dávala pozor iba na to, aby hrdinkou bola vždy iná kráska. Samu seba sa neodvážila doteraz brať za vzor, hoci... Postavenie spisovateľky je veľmi chúlostivé. Hneď hádajú, prehrabávajú sa v jej živote a konečne usúdia, že ťaží z vlastných skúseností.

Ellen Corbeyovú k písaniu cowboyských románov dohnalo zúfalstvo. Všetky magazíny, obrázkové časopisy, už poznali jemné, drobnými písmenami napísané strojopisné hárky a s obdivuhodnou zručnosťou jej vracali práce v pripojených ofrankovaných obálkach. Miss Corbeyová si mohla teda vybrať konečne medzi predavačkou v obchodnom dome Primson, alebo medzi tým, že ju majiteľka penzionátu vyloží na ulicu. Treťou možnosťou bolo: pokus o napísanie cowboyského románu, – je teda prirodzené, že krásna miss sa chytila toho posledného čo jej zostalo.

Čo nasledovalo po tomto, bolo ako sen. Peniaze, úspechy, dobré meno a obliehanie. Niekedy sa krásna Ellen zachvela. Stalo sa to obzvlášť vtedy, keď si pomyslela na to, že predsa len mala by ísť na niektorú farmu, aby tam videla skutočného cowboya, ale nedostávalo sa jej času. Iba na predstaveniach v cirkusoch a v zábavných miestnostiach mohla zazrieť cowboyov, ktorí v niekoľkých sekundách vystrieľali svoje náboje a utvorili tým erb Ameriky, a svojimi lasami opisovali vo vzduchu mená slávnych ľudí.

V takýchto prípadoch srdce Ellenino veľmi tĺklo a do posledného hvizdu alebo potlesku cítila s cowboymi.

Teraz má už svoju krásnu vilu na brehu East-River, a v lodenici čaká na ňu belasý motorový čln. Na bankovom konte okrúhla suma zabezpečuje jej bezstarostnú budúcnosť a tmavohnedý voz tiež niečo znamená. Prechádzala sa práve medzi Miami a San Diegom, keď dostala pozvanie od starého Flytta, aby navštívila jeho pohraničnú farmu. Nebola by skutočnou ženou, keby hneď nebola prijala toto pozvanie.

Keď jej auto prebiehalo texaskými hranicami, trochu sa i zhrozila. Ale i to prestalo. Od Dallasu až po Bracketville prebehla celým Texasom a ešte ju ani neprepadli. O hodinu bude už na Flyttovej farme, teda oveľa skôr, ako keby išla južným pacifickým expresom!

Okolo samé kaktusové polia, neznáme suché a pichľavé rastliny, piesok a uschlá tráva. Potom nasledovala krajina, ktorá bola už obrábaná ľudskou rukou. Bolo to práve také, ako to opisovala vo svojich románoch! Výmole a zosuvy svedčili o tom, že i tu niekedy zúri prietrž mračien.

Keď sa dostala von z výmoľa na odľahlej ceste spozorovala troch cowboyov v širokých klobúkoch. Chlapci bezstarostne cválali na svojich koňoch jej oproti, a Ellen spomalila. Dúfala, že jej jedinečný voz na tomto odľahlom kraji stane sa nápadným a že sa cowboyi pokúsia s ňou o závod. To bude veľmi milé, myslela si Ellen. Hneď sa rozhodla, že pomôže cowboyom k víťazstvu, a že nepredbehne ich svojim autom. Toľko si iste zaslúžia tí, ktorí jej dali toľké peniaze zarobiť.

Avšak chlapci ako by ju neboli vôbec zbadali. Klusali ďalej na svojich koňoch a vyzerali ospalo v ohromnej žiare slnka. Ellen zlostne pridala plyn a o niekoľko sekúnd bola už ďaleko od nich. Nejasne cítila asi niečo takého, ako keby hranice Mexika a Flyttova farma skrývali pre ňu veľké sklamanie!

O trištvrte hodiny zastavila svoje auto pred krčmou.

– Salón Jima Bullyho – čítala horko-ťažko bezfarebné písmená na firemnej tabuli. V tieni krčmy postávali však kone, a zvnútra bolo počuť hlas harmoniky. Ellen zavrela svoj voz a vstúpila samo sa zatváracími dverami.

Dnu sedelo asi deväť cowboyov, ktorí hrali v karty, pili a postávali v krčme. A Jim Bully, ako keby skutočne pochádzal z Elleniných románov. Bol to červený, tučný, neustále fajku cmúľajúci starý chlapík, po rukách ktorého stekal rozlievaný nápoj. A keď sa pozrel na prichádzajúceho hosťa, ako keby mu oči vyliezli z jamiek. Ellen s úsmevom pristúpila k pultu a s uspokojením zistila, že krčmár tíško preklína.

– Prosím si nejaké občerstvenie, a potom i jesť by som niečo chcela.

Krčmár sa pozrel na jemné rukavičky, ktoré položila na pult.

- Všetko bude, slečinka moja. Sadnite si tam do rohu, medzi obloky. Tam budete mať pokoj.

Pokoj? Začiatok je veľmi sľubný, myslela si Ellen. Podišla k rohu a bavila sa nad tým, že ako prestalo razom kartovanie, pitie a hádanie. Každé oko spod širokých klobúkov sledovalo iba ju. Roztržito siahla po ručnej taške, z ktorej vytiahla až smiešne malý revolver, ktorý potom vložila späť a hľadala radšej cigarety. Dúfala však, že revolver spozoroval každý z prítomných. Okamih čakala, aby jej cowboyi dali oheň s oduševnením, ako by to bola popísala vo svojom najnovšom románe. Nepohol sa však nikto, a tak jej neostávalo nič iného, než aby si zapálila cigaretu sama.

Krčmár jej prinášal zelenkavú limonádu, ktorú položil pred ňu na stôl.

– Ďaleko je odtiaľto Flyttova farma? – spýtala sa Ellen hlasite.

Pokiaľ jej Jim Bully dal vysvetlenie, cowboyi sa pozreli na seba a dievča spozorovalo pohyb. Ellen sa situácia veľmi zapáčila. Znenazdania sa dostala medzi hrdinov svojich románov. Prezreli si ju s údivom. Mysleli si, že prišla sem odkiaľsi spomedzi anjelov! Lačnejú po nej, a predsa sú len stiesnení!

Koniec ukážky