Ukážka z elektronickej knihy

Dr. Josef Raabe Slovensko, s. r. o.

Odborné nakladateľstvo

Člen skupiny Klett

Heydukova 12 – 14, 811 08 Bratislava

telefón: 02/32 66 18 40

e-mailová adresa: raabe@raabe.sk

www.raabe.sk

Konateľka spoločnosti: Mgr. Miroslava Bianchi Schrimpelová

Copyright:

© Dr. Josef Raabe Slovensko, s. r. o.

© Autori

Všetky práva vyhradené.

Všetky práva, najmä právo na titul (názov), licenčné právo a priemyslové ochranné práva,

sú výhradným vlastníctvom nakladateľstva Dr. Josef Raabe Slovensko, s. r. o., a sú chránené

autorským zákonom.

Reprodukcia a rozširovanie diela alebo jeho častí akýmkoľvek spôsobom sú bez písomného súhlasu nakladateľstva Dr. Josef Raabe Slovensko, s. r. o., zakázané.

Autori: prof. MUDr. Stanislav Oravec, CSc.; doc. Ing. Pavel Blažíček, PhD.

Recenzenti: prof. Ing. Zdenka Ďuračková, PhD.; prof. MUDr. RNDr. Gustáv Kováč, CSc., MBA.

Projektová manažérka:

Mgr. Monika Šerá

Grafika obálky:

Lucia Horineková

Grafika vnútorných strán:

Ing. Daniel Ďurďovič

Vydanie: prvé

ISBN: 978-80-8140-662-1

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2023

Príhovor

Monografia autorov Stanislav Oravec a Pavel Blažíček „Endokrinológia pre všeobecného praktického lekára“ sa zaoberá jednotlivými ochoreniami spojenými s poruchou v endokrinnom systéme. Monografia je rozdelená do 9 kapitol podľa poruchy tvorby hormónov v žľazách a v tkanivách súvisiacej s hypo- aleho hyperprodukciou jednotlivých hormónov. Kapitoly stručne, ale výstižne hovoria o etiológii, klinickom obraze, diagnostike ochorenia. Pri každom ochorení je uvedený principiálny terapeutický prístup k jeho liečbe.

Text monografie je napísaný na 127 stranách. Doplňuje ho 19 názorných obrázkov, čo prispieva k lepšiemu porozumeniu písaného textu. Predložená monografia podáva vynikajúci prehľad o najdôležitejších endokrinných ochoreniach. Text monografie je napísaný stručne, výstižne a dobre sa číta.

Monografia môže byť výbornou pomôckou pre praktických lekárov, ale aj významnou literatúrou na postgraduálne vzdelávanie všeobecných lekárov, internistov a iných špecializácií, ako aj študentov doktorandského štúdia v danej oblasti, pre klinických biochemikov, farmaceutov a pracovníkov v ďalších biomedicínskych disciplínach. Po takejto publikácii iste mnohokrát siahne mladý začínajúci lekár vo svojej praxi.

prof. Ing. Zdeňka Ďuračková, PhD.

Predslov

Monografiu „Praktická endokrinológia“ pripravili prof. MUDr. Stanislav Oravec, CSc. – špecialista vo vnútornom lekárstve, endokrinológii a klinickej biochémii, a doc. Ing. Pavel Blažíček, PhD. – špecialista v klinickej biochémii a laboratórnej medicíne. Cieľom bolo konsolidovať poznatky o diagnostike, diferenciálnej diagnostike, terapii a prognóze endokrinných ochorení. Ide o praktický pohľad na pacienta s endokrinnou poruchou.

Autori rozdelili problematiku do 9 kapitol:

1. Úvod

2. Charakteristika hormónov

3. Žľazové hormóny

4. Tkanivové hormóny

5. Ochorenia hypotalamo-hypofyzárneho systému

6. Ochorenia štítnej žľazy

7. Ochorenia prištítnych teliesok

8. Ochorenia nadobličiek

9. Ochorenia gonád

Každá kapitola zdôrazňuje najvýznamnejšie črty preberanej problematiky. Pri každom ochorení sa charakterizuje podstata a diskutuje o význame a interpretácii jednotlivých nálezov – čo, ako a prečo sa vyšetruje – vrátane referenčných hodnôt. Ku každej kapitole sa treba opakovane vracať, lebo len opakovaním je možné fixovať význam jednotlivých pojmov a dokázať ich v praxi rýchlo a kompetentne používať.

Monografiu je nutné využívať v reálnom klinickom kontexte – pri riešení konkrétneho klinického stavu. To je problém praktických lekárov, ktorí musia znalosti a skúsenosti z praktickej medicíny skĺbiť so špeciálnymi zručnosťami a prístupom v endokrinológii. To môže byť problém pri vysokom pracovnom zaťažení, kde hrozí riziko skĺznutia do rutiny. Učebné texty sa snažia o preklenutie vyššie spomínanej problematiky.

V predkladaných učebných textoch s definovaným zameraním a rozsahom nebolo možné diskutovať o všetkých ochoreniach, ktoré sa týkajú endokrinného systému, ani o všetkých aspektoch nálezov a ich interpretáciách. Autori vychádzali s viac ako 30-ročných skúseností a praxe a sústredili sa z ich pohľadu na tie najpodstatnejšie.

Na záver treba zdôrazniť, že pochybenie, či už z dôvodu nesprávnej indikácie alebo nesprávnej interpretácie, prípadne absencie okamžitej reakcie na varovné signály, môže viesť k závažnému poškodeniu pacienta, prípadne až k jeho smrti. Tomuto sa snaží predkladaná monografia zabrániť.

prof. MUDr. RNDr. Gustáv Kováč, CSc., MBA

Skratky

A adrenalín

ACTH adrenokortikotropný hormón = proopiomelanokortín

ADH adiuretín, vasopresín

AGS adrenogenitálny syndróm

AHO Albright´s hereditary dystrophy – hereditárna osteodystrofia Albrightovej

ALP alkalická fosfatáza

ANP atriový natriuretický peptid

aTG protilátky proti tyreoglobulínu

aTPO protilátky proti peroxyzomálnej frakcii štítnice

cAMP cyklický adenozín monofosfát

CBG cortisol binding globulin

CEA karcino-embryonálny antigén

CNS centrálny nervový systém

CRH Corticotrophin releasing hormone, kortikoliberín

CRP C-reaktívny proteín, proteín akútnej fázy

CT Computed Tomography = počítačová tomografia

DA dopamín

dDAVP 1-deamino-8-D-arginín-vasopresín, adiuretín

DHA dokosahexaenová kyselina

DHEA dehydroepiandrosgterón

DHT dihydrotestosterón

DI diabetes insipidus

DM diabetes mellitus

DNK deoxyribonukleová kyselina

DOC deoxykortikosterón

DOPA dihydroxyfenylalanín

25(OH) D3 hydroxycholekalciferol = kalcidiol

1,25(OH)2 D3 dihydroxycholekalciferol = kalcitriol

E2 17-β E2 = estradiol

EDRF endotelový relaxačný faktor

EGF Epithelial growth factor

EPA eikosapentaenová kyselina

ET 1 endotelín (ET1)

18-FDOPA 18F-dihydroxyfenylalanín

FGF Fibrablast growth factor, fibroblastový rastový faktor

FSH Follicle stimulating hormone, folikuly stimulujúci hormón

FW sedimentácia erytrocytov, Fahraeus-Westergren

GAG glykozoaminoglykány

GF glomerulárna filtrácia

GH Growth hormone = rastový hormón, somatotropný hormón (STH)

GHIH Growth hormone inhibiting hormone, somatostatín

GHRH Growth hormone releasing hormone, somatoliberín

GIT gastrointestinálny trakt

GnRH Gonadotrophins releasing hormone, gonadoliberín

GT glukózová tolerancia

hCG human Chorionic Gonadotrophin

hPL human Placenta Lactogen

HDL High density lipoprotein

IGF-I Insulin-like growth factor I = somatomedín C

IGF-II Insulin-like growth factor II

ICHS ischemická choroba srdca

ICHDK ischemická choroba dolných končatín

JIS jednotka intenzívnej starostlivosti

LDL Low density lipoprotein

LH Luteiniznig hormone, luteinizačný hormón

LU lymfatická uzlina

MEN mnohopočetná endokrinná neoplázia

99nTc-MIBI 99nTc-metoxy-izobutyl-izonitril

MIBG meta-iodobenzyl guanidín

MN Metanefrin

mRNK messenger ribonukleová kyselina

MSH Melanocyte stimulating hormone – časť ACTH

Mts metastázy

NA noradrenalín

NGF Nerve growth factor

NMN Normetanefrin

NMR nukleárna magnetická rezonancia

NSE neurón špecifická enoláza

PAB punkčná aspiračná biopsia

PCO syndróm polycystických ovárií

PDGF Platelet derived growth factor

PGI2 Prostaglandín I2 = prostacyklín

PGE2 Prostaglandín E2

PGF2alfa Prostaglandín F2 alfa

PIH Prolactin inhibiting hormone, prolaktostatín = dopamín

PRA plazmatická renínová aktivita

PRL prolaktín

Prog progesterón

PTH parathormón

RAAS renín-angiotenzín-aldosterónový systém

RAŠ reflex Achillovej šľachy

SHBG Sex hormone binding globulin

TBA Thyroxin binding albumin

TBG Thyroxin binding globulin

TBPA thyroxin binding prealbumin

TECH tromboembolická choroba

TG tyreoglobulín

TK krvný tlak

TRH Thyrotropin releasing hormone, thyreoliberín

TSH Thyriod stimulating hormone, tyreotrópny hormón

T4 tyroxín

T3 trijódtyronín

rT3 reverzný T3

TxA2 tromboxan A2

UV svetlo ultrafialové svetlo

USG ultrasonografia

VIP vazoaktívny intestinálny peptid

46,XY mužský genotyp

46,XX ženský genotyp

1. Úvod

Endokrinológia je biologicko-lekárska vedná disciplína, zaoberajúca sa otázkami miesta, biosyntézy, transportu a mechanizmu účinku hormónov – osobitnej skupiny látok, ktorá vykonáva dôležitú integračnú a regulačnú funkciu v organizme.

2. Charakteristika hormónov

Hormóny sú chemické zlúčeniny produkované žľazami s vnútornou sekréciou (sú to polypeptidy, glykoproteíny, steroidy, aminohormóny), ktoré sa transportujú krvou na vzdialené miesto v organizme, kde vyvolávajú výrazné biologické účinky.

Endokrinná funkcia:

• neurokrinná (mozog, tvorba neurohormónov v mozgu) s vyplavením do krvného riečiska,

• parakrinná (bunka-bunka) vzájomné ovplyvňovanie sekrécie priamo medzi susednými bunkami, napr. pri tvorbe hormónov v Langergansových ostrovčekoch,

• autokrinná ovplyvnenie samotnej bunky vlastným produktom sekrécie

produkt ←→ onkoproteín – produkt onkogénu stimuluje sekréciu onkoproteínu v samotnej bunke.

Rozdelenie hormónov podľa miesta ich tvorby:

• žľazové hormóny (napr. štítna žľaza, prištítne telieska, nadoblička, gonády...),

• tkanivové hormóny (napr. pečeň, obličky, gastrointestinálny trakt, srdce...).

3. Žľazové hormóny

Štítna žľaza

Tyroxín – T4 a trijódtyronín T3

Hormóny štítnej žľazy sú derivátmi aminokyseliny tyrozín. Dejodáciou T4 vzniká účinnejší T3, ale aj neúčinný reverzný T3 (rT3) v závislosti od metabolickej potreby organizmu. Tvorba T3 však prevažuje nad tvorbou rT3.

TRH – thyreotropine releasing hormone – thyroliberin – sa tvorí v hypotalame

TSH – thyreoidea stimulating hormone – tyreoidin – sa tvorí v adenohypofýze

TRH → TSH → periférna žľaza

T4, T3 → metabolické účinky v periférnych tkanivách

→ spätná informácia o hladine T4, T3 do hypotalamu – negatívna spätná väzba (obr. 1)

Pri zvýšenej koncentrácii hormónov štítnej žľazy v periférnej krvi sa tvorba TRH tlmí. To má za následok zníženie tvorby TSH v hypofýze a zníženie sekrécie TSH do cirkulácie, čo vedie k zníženiu tvorby hormónov v štítnej žľaze, napr. pri hyperfunkcii štítnej žľazy.

Pri nízkej koncentrácii hormónov štítnej žľazy v periférnej krvi sa tvorba TRH v hypotalame zvyšuje a to stimuluje hypofýzu k zvýšenej tvorbe TSH. Zvýšená koncentrácia TSH v periférnej krvi stimuluje štítnu žľazu k zvýšenej tvorbe hormónov štítnej žľazy (T4, T3), ale aj k rastu samotnej štítnej žľazy, t. j. k zväčšovaniu masy parenchýmu štítnej žľazy (napr. pri hypofunkcii štítnej žľazy).

V krvi sú hormóny štítnej žľazy transportované proteínmi:

TBG (thyroxin binding globulin), TBPA (thyroxin binding prealbumin) a TBA (thyroxin binding albumin). Účinky hormónov štítnej žľazy sa uskutočňujú cez jadrový receptor pre T3, čím sa aktivuje časť reťazca DNK (deoxynukleová kyselina), dochádza k prenosu informácie, ktorý sprostredkuje mRNA (messenger ribonukleová kyselina), dochádza k transkripcii informácie a k novotvorbe špecifického proteínu, napr. enzýmu, proteínu, receptora, apoproteínu...).

T4 – dejodáza – T3 – väzba na jadrový receptor (T3 receptor) – translácia mRNK →

transkripcia → novotvorba proteínu

Účinky hormónov štítnej žľazy: vývoj, diferenciácia tkanív, syntéza bielkovín, enzýmov, modulovanie vlastností imunokompetentných buniek, cez reguláciu aktivity receptorov kontrola tvorby lipidov, hormónov, menovite steroidných hormónov.

Kalcitonín – polypeptid tvorený v parafolikulárnych bunkách C v štítnej žľaze.

Kalcitonín kontroluje fosfokalciový metabolizmus: má hypokalcemický účinok, aktivuje osteoblasty a pomáha zabudovaniu vápnika do kostí. Synergicky pôsobí s estrogénmi na kostnú štruktúru a zabudovanie kalcia do kostí, má antagonistický účinok oproti parathormónu (resorpcia kalcia z kostí). Patologicky je zvýšená produkcia klacitonínu pri medulárnom karcinóme štítnej žľazy – tumormarker pre malígne ochorenie štítnej žľazy a pri MEN ochoreniach – mnohopočetnej endokrinnej neoplázii.

Prištítne telieska

Tvoria parathormón (PTH). PTH aktivuje resorpciu kalcia z kostí pri hypokalcémii cez aktiváciu osteoklastov, čo vedie k zvýšeniu hladiny kalcia v plazme (v sére). Patologická nadprodukcia PTH vedie k hyperkalcémii. PTH znižuje exkréciu kalcia cez obličky, zvyšuje resorpciu kalcia z čreva a tak zabezpečuje homeostázu kalcia v krvi pri stratách kalcia z organizmu. Zvýšená koncentrácia kalcia v plazme potláča sekréciu PTH z prištítnych teliesok.

Langerhansove ostrovčeky pankreasu

Inzulín, polypeptid, proteohormón sa tvorí v B-bunkách pankreasu. Znižuje hladinu glukózy v krvi, zlepšuje utilizáciu glukózy a vstup glukózy do buniek, čím sa podieľa na homeostáze glukózy. Na homeostáze glukózy sa spolupodieľajú aj antagonisticky pôsobiace hormóny, ktoré hladinu glukózy zvyšujú (napr. glukagón, katecholamíny, kortikoidy, rastový hormón a i.).

Glukagón, polypeptid, proteohormón sa tvorí v A-bunkách pankreasu. Spôsobuje zvýšenie koncentrácie glukózy v krvi a je prirodzeným antagonistom inzulínu.

Somatostatín, polypeptid, proteohormón sa tvorí v D-bunkách pankreasu, po stimulácii glukózou má mnohopočetné inhibičné účinky: potláča sekréciu inzulínu a glukagónu, sekréciu rastového hormónu z adenohypofýzy a tiež tlmí uvoľňovanie amylázy do krvi z poškodeného pankreasu pri akútnej pankreatitíde.

Pankreatický polypeptid (PP)

Má inhibičné účinky na exokrinnú sekréciu pankreasu (amyláza, lipáza, proteolytické enzýmy), podieľa sa na kontrole sekrécie bikarbonátov a elektrolytov.

Nadoblička

• Kôra nadobličky:

Aldosterón, mineralokortikoid, steroidný hormón, ktorý je tvorený z 21 atómov uhlíka: spôsobuje retenciu sodíka (Na), kontroluje koncentráciu draslíka (K) v extracelulárnej tekutine. Sekrécia aldosterónu je kontrolovaná cez renin-angiotenzin-aldosterónový systém (RAAS).

Kortizol, glukokortikoid, steroidný hormón, tvorený z 21 atómov uhlíka (21C): zvyšuje glukoneogenézu, zvyšuje lipolýzu, má protizápalové, protialergické, katabolické účinky, je stresovým hormónom.

Androgény:

• steroidné hormóny tvorené 19 atómami uhlíka (19C),

• androstendiol, dehydroepiandrosterón – skupina tzv. slabých androgénov,

• testosterón, dihydrotestosterón – silné androgény.

Estrogény, steroidné hormóny: estradiol, estriol, estrón, sú tvorené 18 atómami uhlíka: majú silne rastové, proteinanaboické účinky, zabezpečujú feminné rozloženie podkožného tuku v tele a tvorbu sekundárnych pohlavných znakov, predovšetkým u ženy. Estrogény modulujú hladinu lipidov v krvi: zvyšujú hladinu lipoproteínov vysokej hustoty (HDL) a mierne znižujú hladinu lipoproteínov nízkej hustoty (LDL) v krvi, ale neovplyvňujú hladinu triacylglycerolov v krvi.

Prekurzorom syntézy steroidných hormónov v kôre nadobličky je cholesterol (26C). Všetky steroidné hormóny sa odvodzujú od cyklopentanoperhydrofenantrénového jadra (C27).

Koniec ukážky