Ingrid Lukáčová

SLOVO DÝCHA

Ukážka z elektronickej knihy

Slovo dýcha

Autor: Ingrid Lukáčová

Ilustrácie: Štefan Bubán

Jazyková korektúra: Oľga Adamkovičová

Fotografie: Teodor Šangrik

Grafická úprava: Štefan Keruľ-Kmec ml.

Vydavateľ: FILOKALIA

ISBN 978-80-8233-089-5

2022

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2022

I PODOBY SLOVA

LYRICKÁ PODOBA

Slovo spieva.

Hlboko v srdci

lieči rany.

Kvapká mi do duše

blaženú lásku,

je lekár nevídaný.

Kladie Božiu melódiu

ako obklad na bolesť tam,

kde ma život zranil.

Slovo je úľava,

dušou preteká,

ako dážď

polieva krásou človeka,

kým nebeskí vtáci

privezú odveké svetlo

nad každú hlavu.

A človeku viac netreba,

keď zaznie Božia veleba.

(Z)MILOVANIE

Na hladine duchovného mora

splýva Božia láska

zjednotená so Slovom.

Prejavuje sa

jednoslovnou básňou,

aby obsiahla

spolubytie citov

milovať a byť milovaný.

Ľudstvo sprevádza

vlastná fantázia,

anjel s krížom,

Bohom daná harmónia

a slobodná vôľa.

Preťala

ľudské myslenie.

Krívame od bolesti

k radosti a slasti,

od nenávisti k zmieru

i naopak,

ak si zmyslíme,

že toto nám treba.

Učíme sa splniť slovo,

ktoré sme dali mieru.

Láska je Božie (z)milovanie,

aby prázdne duše

nevypadli z neba.

NÁKAZA BEZ ZÁKAZOV

V podstate bytia

každý z nás túži

neprijať žiadne zákazy.

Raz sa tak stane,

keď Slovo ľudské duše

úžasnou láskou nakazí.

Večný máj v sebe mám!

Milujem Slovo,

zo spoločných nôt

s ním slobodne

lásku vyspievam.

V ROZKVETE

Silný a pestrý máj

dostal do vienka

slnečný kľúč,

otvára ním

zimou uzamknuté rieky,

smelo vdychuje farby

prvým čerešniam.

Ženám leští pery,

ich slovám Slovo verí

a zjaví dcéram

krásu v láske,

lásku v kráse.

Túžba mi píska

ako vietor v hlave,

chcem mať

ústa maľované

krásou v láske,

láskou v kráse,

nech vo mne

vonia máj

ako večná ruža

kvitnúca v jarnom ráne.

NEVIDITEĽNÉ ŽIJE

Z jarín rašia výhonky jari,

slnko si mydlí tvár,

v slimačom korýtku

obmýva kvapkou rosy.

Nie je chudobný,

kto jarkom kráča bosý

a pozorne nachádza

duchovné perly,

kde sa blysne Slovo.

Nezvädnú v nás ľudia.

V harmónii podôb

viditeľného sveta

neviditeľné ožíva.

Neviditeľné žije

v zázračnej šnúre

pupočného spojiva

s Bohom a človekom,

a to nielen zaživa.

KRÁČAM ULICOU

Z oblakov padá smiech.

Krajina môjho tela,

doteraz smutnobiela,

usmieva sa srdcom,

keď kráčam ulicou,

čo k nebu tvárou otočenou

predstaví slovom svoje meno:

– Som Šťastná. Tak ma nazvali! –

Úsmev ma nesie

Šťastnou ulicou.

Svet pozná aj iné názvy.

Slovo sa vo mne kochá

– na Šťastnej ulici

srdce odžiali.

Som šťastná

– na jednej ulici

v Božom chotári.

OTVORENÉ OTÁZKY

Odkiaľ nosia vtáci jar?

Žeby z hviezdy,

ktorá diriguje

celý vesmír?

Kto sa do jari zamiloval?

Ten, kto vytrvalo plní

príkaz Slova?

Zas prišla,

sadla na chotár

i na kraj mesta,

kde sa zabýval

brhlavý mestský prach.

Prečo v ňom kvitne čistá,

tajomná slečna

– ľalia?

UMELECKÉ DÝCHANIE

Básnik vzdychá v básni.

Slovo mu dáva

umelecké dýchanie.

Dnes drkocú zuby

donedávna krásne,

na papieri biedy

autor píše básne, 

mieri do života

ako do mora.

Slovo je vľúdne k topiacim,

keď im loď troskotá.

Plávu v ťažkej veste

prešívanej pýchou.

Zmrznú v tvrdú kôru,

ak ich Slovo nezachráni

cestou dolu.

Zosypú sa

veľké plány z mocnej lode,

– všetko so všetkým súvisí...

i túžba smrti po slobode.

Dúfaj, keď sa topíš,

Slovo príde,

vie, že si zaslúžiš

v kurze lásky prídel. 

Jej príliv ako elixír

obmýva rany.

Slovo nás láskou slobodí,

keď sme v sebe sami.

SMIECH A KRIK

 Šťastena stojí.

Smiechu ako v lete snehu.

Zas sa niečo stalo.

Bohu človek verí, zdá sa, málo.

Rehot v čase,

keď sa smútku darí,

neprináša obeť ani dary. 

V búde plnej kriku

po obrode sveta

kričí zbitý človek 

a každá prázdna veta. 

Vojny dobrodruhov 

preverujú dobrých druhov.

V malých veľkých egách

ako v búrlivom mori

pláva beznádej,

boduje svet chorých.

Či nepoznajú Slovo,

keď v nich zloba snorí?

Život je školou,

kde sa ľudia učia čítať,

smiech je dnes pirát

a človek v čase

negramotný prípad.  

Koniec ukážky