Ukážka z elektronickej knihy

Publikáciu z verejných zdrojov podporil Fond na podporu umenia

Copyright © 2020 by Isabel Wilkerson

All rights reserved

Translation © Ivana Krekáňová

Design & Layout © Midfield Studio

ISBN 978-80-8203-360-4

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2022

Na pamiatku mojich rodičov,

ktorí prežili kastový systém,

a na pamiatku Bretta,

ktorý sa mu vzoprel.

Pretože aj keby som prehovoril,

nikto by mi neveril.

A neverili by mi práve preto,

lebo by vedeli, že to, čo hovorím, je pravda.

James Baldwin

Ak by väčšina vedela o koreňoch tohto zla,

cesta k jeho vyliečeniu by nebola dlhá.

Albert Einstein

Muž v dave

Slávna čiernobiela fotografia z čias Tretej ríše zobrazuje približne stovku robotníkov z lodeníc v nemeckom Hamburgu v roku 1936. Stoja v slnečnom svetle otočení rovnakým smerom. Všetci spoločne hajlujú, pravé ruky vystreté v oddanosti führerovi.

Ak sa pozriete pozornejšie, vpravo hore uvidíte muža, ktorý je iný ako ostatní. Jeho tvár je jemná, ale neústupná. Na súčasné reprodukcie tejto fotografie sa často pridáva okolo muža pomocný červený krúžok alebo šípka, ktorá na neho ukazuje. Je obklopený spoluobčanmi, všetci sú pod vplyvom kúzla nacistov. On má ruky zložené na hrudi, zatiaľ čo strnulé dlane ostatných sa vznášajú len niekoľko centimetrov od neho. On jediný odmieta hajlovať. On jediný ide proti prúdu.

Pri pohľade späť z našej perspektívy je jedinou osobou na celej scéne, ktorá stojí na správnej strane dejín. Všetci okolo neho sa tragicky, osudovo, kategoricky mýlia. V tej chvíli to dokázal vidieť len on.

Predpokladá sa, že sa volal August Landmesser. V tom čase ešte nemohol vedieť, akou vražednou cestou sa hystéria okolo neho uberie. No už videl dosť na to, aby ju odmietol.

Do nacistickej strany vstúpil pred rokmi, no v tejto chvíli už vedel z prvej ruky, že nacisti živia Nemcov lžami o Židoch, vydedencoch jeho doby, že dokonca už takto skoro na začiatku Nemeckej ríše nacisti spôsobujú hrôzu, utrpenie a rozvrat. Vedel, že Židia sú všetko možné, len nie Untermenschen – podľudia, že sú nemeckí občania, ľudia ako všetci ostatní. Bol to árijec zamilovaný do Židovky, ale nedávno prijaté norimberské zákony postavili ich vzťah mimo zákon. Nesmeli sa zosobášiť ani mať sexuálny styk, oboje sa rovnalo tomu, čo nacisti nazývali „hanobenie rasy“.

Jeho osobná skúsenosť a úzke prepojenie s kastou, z ktorej sa stal obetný baránok, mu umožnili vidieť za klamstvá a stereotypy, ktoré tak ľahko prijala, žiaľ, väčšina náchylných členov dominantnej kasty. Hoci on sám bol árijec, vďaka svojej otvorenosti voči ľudskosti ľudí, ktorí boli považovaní za menejcenných než on, pociťoval účasť na ich blahobyte, vnímal ich osudy prepojené s tým jeho. Mohol vidieť to, čo si jeho krajania zvolili nevidieť.

V totalitnom režime, akým bola Tretia ríša, bolo postaviť sa celému oceánu činom odvahy. Všetci by sme chceli veriť, že by sme boli ako on. Môžeme sa domnievať, že ak by sme boli árijskými občanmi za Tretej ríše, určite by sme prekukli propagandu, povzniesli by sme sa nad ňu tak ako on, boli by sme tou osobou, ktorá sa vzoprela autoritárstvu a brutalite tvárou v tvár masovej hystérii.

Chceli by sme veriť, že by sme si zvolili ťažšiu cestu postavenia sa proti nespravodlivosti na obranu vydedencov. No ak ľudia nie sú ochotní prekročiť hranice svojho strachu, znášať nepohodlie a výsmech, trpieť pohŕdanie blízkych a susedov a spolupracovníkov a priateľov, upadnúť do nemilosti azda každého, koho poznajú, čeliť vylúčeniu či dokonca vyhnanstvu, bolo by matematicky nemožné, ľudsky nemožné, aby všetci boli tým mužom. Čo by si to vyžadovalo, byť ním v akejkoľvek dobe? Čo by si to vyžadovalo, byť ním teraz?

PRVÁ

TOXÍNY V PERMAFROSTE A STÚPAJÚCA TEPLOTA

ČASŤ

PRVÁ KAPITOLA

POSMRTNÝ ŽIVOT PATOGÉNOV

V nepokojnom lete 2016 zasiahla sibírsku tundru nezvyčajná vlna horúčav. Za polárnym kruhom a ďaleko od tektonických platní, ktoré na seba narážali v americkej politike, spod povrchu miesta, ktoré dávni obyvatelia nazývali „Koniec zeme“, začala na ruskom polostrove Jamal stúpať teplota. Stúpala aj nad povrchom, teplota vzduchu dosiahla neuveriteľných tridsaťpäť stupňov. V krajine sa rozšírili lesné požiare a pod bežne zamrznutou pôdou polárnej oblasti zabublal metán.

Netrvalo dlho a deti domorodých pastierov ochoreli na záhadnú chorobu, ktorú mnohí ľudia nikdy nevideli a nespoznávali. Dvanásťročný chlapec dostal vysokú horúčku a silné kŕče v žalúdku a zomrel. Ruské úrady vyhlásili mimoriadny stav a začali letecky odvážať stovky chorých miestnych obyvateľov, Nencov, do najbližšej nemocnice v Salecharde.

Vedci potom zistili, čo zasiahlo sibírske usadlosti. Nezvyčajné teplo preniklo hlbšie do ruského permafrostu, než bolo bežné, a uvoľnilo toxín, ktorý v ňom bol uväznený od roku 1941, odkedy bol svet naposledy vo vojne. Bol to patogén antrax, ktorý pred mnohými desaťročiami zabil stáda sobov a ležal ukrytý v ich mršinách, ...

Koniec ukážky