Jama a kyvadlo

Edgar Allan Poe

Dielo vyšlo bez uvedenia prekladateľa.

Digitalizácia a úpravy: OZ Zabudnuté knihy

www.zabudnuteknihy.eu

ISBN 978-80-99966-86-5 (EPUB)

ISBN 978-80-99966-87-2 (MOBI)

Záhada “mačky” v preklade

Genialitu diela E. A. Poea netreba čitateľom predstavovať. Báseň Havran sa radí medzi veľdiela svetovej literatúry a jeho poviedky sa stali základom modernej detektívky a hororu. Na Slovensku sa prvé preklady objavili na začiatku 20. storočia. Niektoré z poviedok vyšli niekoľkokrát v rôznych časopisoch a knihách. Medzi nimi bola aj kritikou pozitívne hodnotená Jama a kyvadlo.

Prvý preklad básne Havran pochádza z pera Vladimíra Roya, ktorému sa podarilo preniesť do slovenčiny nielen text, ale aj vnútorné pocity, ktoré toto dielo prináša. Preto je podivné, keď v časopise Slovenský svet v roku 1925 vychádza preklad poviedky The Black Cat, ktorá je preložená ako “Čierna mačka”. Vo všeobecnosti ide o kvalitný preklad, ktorý by pokojne obstál aj o niekoľko desiatok rokov a väčšina indícií smeruje k práci Vladimíra Roya, ktorý pracoval v redakcii časopisu a neskôr do neho aj externe prispieval. Prečo sa však z kocúra “Pluto” stala “mačka”? S najväčšou pravdepodobnosťou nešlo o omyl prekladateľa ani redaktora. Skôr ide o zámer, keď sa autor snažil previesť obsah čo najvernejšie do nášho prostredia. Možno ide o vetu “made frequent allusion to the ancient popular notion which regarded all black cats as witches in disguise”, ktorá priam láka k tomu, aby sme hovorili aj o našich poverách, kde je čierna mačka synonymum zlej sily, bosorky, alebo negatívnej duchovnej moci. Možno je to však inak a zapracovala prekladateľská kreatívna licencia. Aj preto nechávame mačku mačkou, nebudeme meniť text a prajeme príjemný čitateľský zážitok.

Jama a kyvadlo

Bol som zničený, na smrť zničený tým dlhým mučením; a keď mi konečne uvoľnili okovy a dovolili sedieť, cítil som, že ma opúšťajú zmysly. Rozsudok, ukrutný rozsudok smrti, bol posledný zreteľný zvuk, ktorý doľahol k môjmu sluchu. Potom sa zdalo, že zvuk inkvizítorovho hlasu sa stráca v neurčitom šume, aký počúvame vo sne. Prebúdzal v mojej duši predstavu krútivého pohybu, azda následkom združenia predstáv so zvukom mlynského kolesa. No len nakrátko, lebo hneď nato som už zase nič nepočul.

Koniec ukážky