mapísala a ilustrovala

Cressida Cowell

ČARODEJI DÁVNOVEKU

Čary po druhé

Ukážka z elektronickej knihy

Text and illustrations copyright © Cressida Cowell 2018

First published in Great Britain in 2018

Translation © Otakar Kořínek 2019

Slovak edition © Vydavateľstvo SLOVART, spol. s r. o., 2019

Všetky práva vyhradené. Žiadna časť tejto knihy sa nesmie reprodukovať ani šíriť v akejkoľvek forme alebo akýmikoľvek prostriedkami, či už elektronickými alebo mechanickými, vo forme fotokópií či nahrávok, respektíve prostredníctvom súčasného alebo budúceho informačného systému bez predchádzajúceho písomného súhlasu vydavateľa.

Z anglického originálu Cressida Cowell: THE WIZARDS OF ONCE: TWICE MAGIC, ktorý vyšiel vo vydavateľstve Hodder Children’s Books, London, 2018, preložil Otakar Kořínek.

Ilustrácie Cressida Cowell

Zodpovedná redaktorka Ina Martinová

Verše na s. 384 — 385 prebásnila Jana Kantorová-Báliková

Editorka Katarína Škorupová

Sadzba, zalomenie ITEM, s. r. o., Bratislava

Tlač FINIDR, s. r. o., Český Těšín

Cena uvedená na obálke knihy je nezáväzným odporúčaním pre konečných predajcov.

10 9 8 7 6 5 4 3 2 1

ISBN 978-80-556-3907-9

www.slovart.sk

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2020

Túto knihu venujem s veľkou láskou najdrahšej Clementine.

Čary podruhé...

Prológ

Predstavujem si vek obrov.

Bolo to dávno-pradávno na Britských ostrovoch takých starých, že ešte nevedeli, že sú to Britské ostrovy, bol to len prales a v lesoch bojovali dva druhy ľudí.

ČARODEJI, ktorí v tom lese žili tak dlho, ako siaha pamäť, jazdili na chrbtoch obrovských snežných mačiek. A BOJOVNÍCI, ktorí lovili čary iskrivými mečmi a ohňom, aby si mohli stavať pevnosti, rozširovať polia a budovať svoj nový, moderný svet.

Bojovníci vyhrávali, lebo ich zbrane boli zo železa...

... a ŽELEZO bolo to jediné, na čo čary neúčinkovali.

Toto je príbeh o chlapcovi Čarodejov a o dievčati Bojovníkov. Obaja boli veselí, plní nádeje a dobrých nápadov, ale od narodenia ich učili, že sa majú na smrť nenávidieť. Je to rozprávanie o tom, ako sa spoznali, spriatelili a učili sa vidieť veci z pohľadu toho druhého. Mal by to byť naozaj ŠŤASTNÝ príbeh... lenže, nanešťastie, počas ich minulého radostného dobrodružstva...

Náhodou vypustili KRÁĽOSTRIGU z kameňa, v ktorom bola po dlhé stáročia bezpečne uväznená...

A STRIGY sa vrátili do zázrakov pralesa.

Nie, milý čitateľ, nechcem ťa vystrašiť. No Strigy mali operené krídla, leptavú krv a každú ruku zakončenú piatimi pazúrmi, dlhými a ostrými ako čerstvo nabrúsený meč.

Čo by bolo v poriadku, keby mali dobré úmysly.

Lenže Strigy sú stelesnením zla, ktoré nenávidí všetko dobré, zažiera sa do sŕdc aj milých malých žltochvostov a chce zničiť svet a všetko, čo je v ňom.

A všetkým velila Kráľostriga...

Nikto nevie, kde sa momentálne skrýva. Viem to však ja.

Toho chlapca chcem, vravela si Kráľostriga vo svojich zlých, kŕčovitých myšlienkach. Chcem toho chlapca, ktorý je už skoro môj, lebo ON mi môže priviesť dievča, ktoré má čary účinkujúce na železo... lebo ak získam tie čary, budem konečne neporaziteľná...

Nemusíš sa však báť, milý čitateľ! To je určite nemožné. Xara zavreli do veľkého väzenia Gormincrag. Von sa z neho nikto nedostane, čo pre Xara nemusí byť veľmi príjemné, ale zároveň z toho vyplýva tak jasne, ako že za nocou prichádza deň, že Kráľostriga ani jej Strigy sa nemôžu dostať dnu.

A pokiaľ ide o Stig, prečo si myslíte, že jej obávaná mama, veľká kráľovná Bojovníkov Sychorax, vystavala okolo celej západnej hranice svojho kráľovstva velikánsku hradbu, hradbu takú vysokú, že cez ňu nevidí na špičkách ani obor Dlhokrok Povrazochodec, aby ochraňoval jej poddaných pred útokmi Stríg?

Naši hrdinovia sa teda nemôžu v takom krátkom príbehu ako tento nijako stretnúť a nemôžu sa stretnúť ani s Kráľostrigou.

Bolo nanajvýš nepravdepodobné, že sa vôbec niekedy stretnú.

RAZ sa to stalo.

Ale zaiste sa to nemôže stať DRUHÝ RAZ, nie?

Som postava v tomto príbehu... ktor á vidí v šetko, vie v šetko, ale nepoviem vám, kto som.

Už ste uhádli?

Vydajte sa po atramentovej ceste tohto príbehu

(Nezablúďte! Tieto lesy sú NEBEZPEČNÉ.)

PRVÁ časť: Útek

1. Útek z Gormincragu je nemožný

Bola štvrťhodina po polnoci, štyri týždne pred zimným slnovratom, a na rozodranom, po domácky vyrobenom lane sa nebezpečne pohojdával trinásťročný chlapec. Lano viselo z najtemnejšej veže Gormincragu, v ktorej bolo Nápravné centrum temných čarov a ničomných Čarodejov.

(To je, mimochodom, podivný názov pre väzenie, a nielen pre hocijaké staré väzenie, ale pre najbezpečnejšie a najnepreniknuteľnejšie väzenie v pralese.)

Chlapec sa volal Xar – (čo sa vyslovuje ,Zar‘ – hoci neviem prečo, tá výslovnosť je čudná) a on na ňom naozaj, naozaj nemal byť.

Mal byť DNU vo väzení, nie MIMO neho, a nepohojdávať sa z okna tridsať metrov nad morskou hladinou. To je jeden z najdôležitejších väzenských predpisov a Xar mal o ňom vedieť.

Xar však nepatril medzi chlapcov, ktorí dodržiavajú predpisy.

Xar najprv konal a potom rozmýšľal. Práve to ho dostalo do Nápravného centra Gormincrag, a vyslúžilo mu povesť najneposlušnejšieho a najdivšieho chlapca, aký sa za posledné štyri generácie narodil v kráľovstve Čarodejov.

Koniec ukážky