Emerson Eggerichs

Láska a úcta

Láska, po ktorej túži ona 

Úcta, ktorú potrebuje on

Ak nie je uvedené inak, citáty zo Starej zmluvy a Novej zmluvy 

uvádzame podľa slovenského ekumenického prekladu, 

vydala Slovenská biblická spoločnosť. 

www.biblia.sk

ROH – preklad prof. Roháčka, 

vydala Slovenská biblická spoločnosť, 

www.biblia.sk

KP – Katolícky preklad, vydal Spolok svätého Vojtecha,

www.biblia.sk

This book was first published in the United States by Thomas Nelson Inc., 

501 Nelson Place, PO Box 141000, Nashville, TN 37214-1000 

with the title Love and Respect, copyright © 2004 by Emerson Eggerichs. 

Translated by permission.

Slovenské vydanie © Porta libri, 2016

Vydala Porta libri Bratislava v roku 2016 ako svoju 120. publikáciu. 

Z anglického originálu Love and Respect preložila Ľubica Vyhnánková. 

Jazyková úprava: Jana Lučeničová 

Návrh obálky a layoutu: Zuzana Číčelová 

Preklad © Ľubica Vyhnánková

Fotografia na obálke © SanyaSM/iStockphoto.com 

ekniha : Radovan Rumanovič

 Porta libri 

Legionárska 4 

811 07 Bratislava 

tel: 02 – 55 64 08 68 

porta@porta.sk

www.porta.sk

ISBN 978-80-8156-089-7

All rights reserved.

Všetky práva slovenského prekladu vyhradené.

Žiadna časť tejto knihy nesmie byť reprodukovaná, uložená do informačných systémov ani inak rozširovaná (elektronicky alebo mechanicky) bez predchádzajúceho písomného súhlasu vydavateľa.

Pre Sarah, lásku môjho života.
Vďaka nej sa mi táto kniha písala oveľa ľahšie.

▸ ▸ ▸

Bože, vyzývaš manžela:
Užívaj život so ženou, ktorú miluješ (Kazateľ 9, 9).

Začal som s tým v roku 1973,
pokračujem dodnes
a budem navždy.

Poďakovanie

Ďakujem Fritzovi a Jackie Ridenourovcom za nevyčísliteľné hodiny písania a editovania textu. Sú pre mňa darom od Boha. Chopili sa vízie a držali sa jej aj napriek neuveriteľnému časovému tlaku. Bez nich by sa túto knihu nikdy nepodarilo dokončiť. Priniesli mi radosť.

Nesmierne vďačný som Bohu za priateľov z môjho domova v Grand Rapids v Michigane. Mám rád a veľmi si vážim Dicka a Betsy de Vosovcov, Kevina a Mag Cusackovcov a Jima a Betty Buickovcov. Dôverovali mi od úplného začiatku.

Na stretnutí vedúcich organizácie Focus on Family som sa stretol s Michaelom Colemanom, riaditeľom Integrity Media, a s jeho drahou manželkou Jeannie. Povzbudil ma, aby som uvažoval o spolupráci s Integrity Publishers. Urobil som to a vzdávam hold skvelému tímu.

Je pre mňa veľkým povzbudením, že Focus on Family sponzoruje konferencie Láska a úcta. Veľmi si vážim, že svojou podporou dali pečať dôveryhodnosti tejto knihe. Vďaka, Dr. Dobson a Don Hodel. Modlím sa, aby sme spolu s vami oslovili mladých aj starých.

Ostanem večným dlžníkom Sealymu Yatesovi, môjmu právnikovi, a jeho tímu. Úloha, ktorú zohral pri dotiahnutí všetkých detailov, je nepochybne veľkým pokladom. A navyše, jeho smiech a usmiata tvár vniesli radosť do každého stretnutia.

Erinn Swettovej, mojej asistentke, vďačím za to, že výborne viedla moju kanceláriu, zatiaľ čo som písal knihu. Ďakujem Bohu za tvoje vodcovské schopnosti a nadanie.

Vyjadrujem ocenenie správnej rade Love and Respect Ministries. Vďaka vašim rozhodnutiam táto práca napreduje. Mám vo vás mnoho múdrych poradcov. Vaše rady sú neoceniteľné.

Ďakujem našim deťom Jonathanovi, Davidovi a Joy za to, že stoja pri mne a mojej manželke. Prijali sme cez vás veľa požehnania, keď sme videli, ako šírite posolstvo o láske a úcte. Ďakujeme, že ste si osvojili túto víziu. David, vítam ťa ako nového člena tímu!

A ďakujem aj mojej sestre Ann. Pomohla si mi vždy a všade, kde bolo treba. Ďakujem za všetky vtipy, ktoré si mi našla!

Moji rodičia sú už v nebi. Obaja boli svedectvom o tom, čo môže Boh urobiť, keď mu dvaja ľudia otvoria svoje srdcia. Ďakujem, mami a oci, že ste upreli svoj pohľad na Boha. A neskôr ste sa rozhodli byť verní až do konca.

Som vďačný všetkým vám, ktorí ste mi poodhalili svoje príbehy lásky a úcty v manželstve. Pomôžu iným, ale sú aj veľkým oživením tejto knihy. Zástupca riaditeľa Integrity Publishers napísal: „Osobné príbehy neslúžia len ako výstižné ilustrácie, ale prinášajú dramatické vyvrcholenia celej knihy. Pôsobivé.“ Ďakujem.

Na tejto strane večnosti nebudeme so Sarou schopní pochopiť v plnej miere dosah vašich modlitieb, drahí priatelia. Vy viete, komu to píšem. S pokorou vám ďakujeme. Myslite na nás naďalej.

Vo filme Ohnivé vozy o Erikovi Liddellovi, olympijskom bežcovi, ktorý odmietal pretekať v nedeľu, je citovaná Biblia: „Uctím si… tých, čo si uctia mňa.“ (1. Samuelova 2, 30) Milí čitatelia, chcem vzdať česť a chválu Bohu. Posolstvo o láske a úcte pochádza z jeho srdca a je vyjadrené v Liste Efezanom 5, 33. Aplikácia týchto dvoch právd je mojím chabým pokusom poslúžiť vám, ale tieto pravdy sú nemenné, tak ako je nemenný Boh. Pane, tebe chcem ďakovať predovšetkým a naveky.

Úvod

Iba ľúbiť nestačí

Poznáte pesničku od Beatles „All you need is love“ (Všetko, čo potrebuješ, je láska)? S týmto výrokom nemôžem súhlasiť. Päť z desiatich manželstiev dnes končí rozvodom práve preto, že iba ľúbiť nestačí. Iste, láska je životne dôležitá, hlavne pre ženu, ale nesmieme pritom zabúdať na to, že pre muža je rovnako dôležitá úcta. Táto kniha je o tom, ako môže žena naplniť svoju potrebu byť milovaná tým, že dá mužovi to, čo potrebuje on – úctu. Tu je príbeh manželského páru, ktorý včas objavil dôležitosť lásky a úcty:

S manželom sme boli na vašej manželskej konferencii. Len niekoľko dní predtým sme sa znovu dostali do začarovaného kruhu a povedali sme si, že už toho bolo dosť a svoje manželstvo ukončíme. Obaja sme boli zranení, smutní, nahnevaní a frustrovaní. Pritom sme obidvaja veriaci a ja pracujem v tíme veľkého cirkevného zboru.

Chodievali sme ku kresťanskému manželskému poradcovi, ale musím uznať, že vaša konferencia nám nielen zachránila manžel-stvo, ale dala nám aj viac informácií a rád ako celé to poradenstvo. Rozhodnutie ísť na konferenciu bol náš posledný zúfalý pokus o záchranu manželstva. Manžel už nemal nádej, že by nám to ešte mohlo pomôcť, a takmer tam odmietol ísť. Pravdy, ktoré vám Boh zveril, sú jednoduché a hlboké zároveň… V našom manželstve naštartovali liečivý proces a spôsobili obrovskú zmenu. Keby sme toto vedeli pred tridsiatimi rokmi, ušetrili by sme si množstvo bolesti a utrpenia!

Chcela by som ešte dodať, že v nedeľu, keď sa skončila konferencia, sme zažili najlepší spoločný večer za posledných niekoľko rokov. Cítili sme sa, ako keď sme mali dvadsať a boli sme znovu zamilovaní. Emerson, musím úprimne priznať, že som netušila, aká životne dôležitá je pre môjho manžela úcta.

Čo sa tento manželský pár na konferencii dozvedel? Čo spôsobilo takú obrovskú zmenu v ich manželstve? Čo spôsobilo, že dvaja ľudia, ktorí sa v piatok chceli rozviesť, sa o dva dni na to prechádzali ako dvaja zaľúbenci? Kniha, ktorú držíte v rukách, je plná myšlienok o láske a úcte, ktoré počul aj tento pár. Ich svedectvo je jedno z tisícok listov a správ, ktoré dostávam a ktoré potvrdzujú, čo sa stane, keď muž a žena zaujmú nový postoj k svojmu manželstvu.

Chcete prežívať pokoj? Chcete cítiť blízkosť svojej polovičky? Chcete cítiť, že vám váš partner rozumie? Chcete prežívať manželstvo tak, ako ho Boh plánoval? Tak vyskúšajte lásku a úctu!

Táto kniha je určená pre rôznych ľudí: pre ľudí v manželskej kríze; pre páry smerujúce k rozvodu; pre manželov a manželky v druhom manželstve; pre ľudí, ktorí chcú ostať vo vzťahu šťastní; pre kresťanov žijúcich v manželstve s neveriacim partnerom; pre rozvedených, ktorí túžia po vnútornom uzdravení; pre osamelé manželky; pre šikanovaných manželov; pre neverných; pre obete nevery; pre snúbencov; pre pastorov a poradcov, ktorí hľadajú materiály pre záchranu manželstiev.

Uvedomujem si, že sľubujem veľa. Nedovolil by som si to, keby som si nebol istý, že to, čo vám poviem, funguje. Tu je ešte niekoľko príkladov zmenených manželstiev, keď manželky a manželia objavili posolstvo o láske a úcte a začali podľa neho žiť:

Asi pred rokom sme boli na konferencii Láska a úcta. V živote sme s manželom nepočuli silnejšie posolstvo o manželstve. Odvtedy sa stále znovu vraciame k princípom, ktoré sme sa tam naučili. Často sedíme na gauči, prechádzame si spolu, čo sme sa učili, a sledujeme, kde sme znova zišli z cesty… Máme neuveriteľnú radosť, keď sa snažíme robiť veci tak, ako ich Boh naplánoval, a potom vidíme, že nás žehná.

▸ ▸ ▸

Len pred pár dňami som sa rozhodla povedať svojmu mužovi, že si ho vážim. Bolo veľmi čudné vysloviť tie slová, ale zvládla som to a reakcia bola neuveriteľná. Spýtal sa ma, prečo si ho vážim. Vymenovala som niekoľko vecí a výraz jeho tváre sa úplne zmenil!

▸ ▸ ▸

Je mi ľúto, že som význam úcty k manželovi pochopila až po toľkých rokoch manželstva. V dvoch listoch som mu napísala, prečo si ho vážim. Veľmi ma prekvapilo, že sa ku mne začal správať oveľa jemnejšie. Roky som sa modlila, aby ma môj muž miloval a hovoril mojím jazykom lásky. Ale až keď som ja začala hovoriť jeho jazykom lásky, prišla odpoveď, po akej som túžila.

Podobné listy dostávam každý týždeň, dokonca denne. Prichádzajú od ľudí, ktorí zmúdreli, keď pochopili kľúčový biblický verš, ktorý je základom tejto knihy. Žiadny muž neprežíva hlboký cit lásky a náklonnosti k svojej manželke, ak sa mu zdá, že ona ním pohŕda. Paradoxne, žena môže svoju najhlbšiu potrebu – byť milovaná – podkopávať svojou neúctou.

Nepredstavujem vám žiadnu „zázračnú pilulku“. Niektoré páry na našej konferencii síce zažijú svetlú chvíľku, no tá po niekoľkých dňoch vybledne a oni opäť skĺznu do toho istého začarovaného kruhu. Všetkým párom, ktoré sa zoznámia so silou lásky a úcty, radím, aby to skúšali šesť týždňov. Za ten čas prídu na to, kam sa posunuli a kam sa ešte potrebujú dostať.

Cesta k pobožnému a uspokojujúcemu manželstvu sa nikdy nekončí, ale počas tridsiatich rokov poradenstva som našiel niečo, čo môže zmeniť, upevniť alebo zlepšiť každý manželský vzťah. Nazval som to „spojenie lásky a úcty“ a spolu s manželkou Sarah o tom hovoríme po celej Amerike. Vidíme, ako Boh pozoruhodne pracuje, keď sa muži a ženy celým srdcom rozhodnú prijať tento biblický plán pre svoje manželstvo. Vidíme, že to funguje aj v našom manželstve. Náš vzťah lásky a úcty prináša do nášho manželstva stále nové požehnania.

Ak sa budete so svojím partnerom snažiť uplatňovať spojenie lásky a úcty, vaše manželstvo sa môže stále zlepšovať. Takto to vyjadrila jedna žena:

Chcela som vám napísať: „Pochopila som! Boh mi dal možnosť vidieť, akú silu má úcta k môjmu manželovi… Keď som to pochopila, v mojom manželstve sa zmenilo všetko – môj prístup, moje reakcie, môj vzťah k Bohu aj k môjmu mužovi. Presne toto mi chýbalo!“

Úcta je chýbajúci dielik skladačky v mnohých manželstvách. Čítajte ďalej a pochopíte, čo tým myslím.

Prvá časť

Začarovaný kruh

Túto knihu som napísal zo zúfalstva, ktoré vyústilo do inšpirácie. Ako pastor som sa venoval poradenstvu manželským párom, ale nevedel som vyriešiť ich problémy. Najväčší problém, ktorý vyjadrovali manželky, bol: „On ma nemiluje.“ Ženy sú stvorené na to, aby milovali, túžili po láske a očakávali lásku. Veľa mužov im nedokáže lásku dať. Čím viac som študoval Bibliu a počúval manželské páry, tým viac som si uvedomoval druhú polovicu rovnice. Muži to nehovorili veľmi často, ale mysleli si: „Ona si ma neváži.“ Muži sú stvorení tak, že potrebujú úctu, túžia po nej a očakávajú ju. Veľa žien im nedokáže úctu prejaviť. Aj preto polovica manželstiev končí na rozvodovom súde (a to vrátane kresťanov).

Zápasil som s týmto problémom, až som konečne zbadal spojitosť – keď žena nedostáva lásku, reaguje bez úcty, keď muž nedostáva úctu, reaguje bez lásky. A tak to ide dokola. Nazval som to začarovaný kruh. Je to šialenstvo, pre ktoré tisíce manželských párov blúdia v bludisku. V prvých siedmich kapitolách vysvetlím, ako sa dostávame do začarovaného kruhu a ako z neho môžeme nájsť cestu von.

Prvá kapitola

Jednoduché tajomstvo lepšieho manželstva

„Čo mám robiť, aby ma môj muž miloval tak, ako ho milujem ja?“ Toto je základná otázka, ktorú som počúval od žien dvadsať rokov, keď som bol pastorom rozrastajúceho sa spoločenstva. Keď mi s plačom rozprávali svoje príbehy, bolo mi ich veľmi ľúto. Ženy sú také jemné. Často som sedel, počúval a po lícach mi tiekli slzy. Vtedy som sa hneval na manželov. Ako je možné, že nevidia, čo robia svojim ženám? Ako môžem ženám pomôcť motivovať svojich mužov, aby ich viac milovali?

Hlboko sa ma to dotýkalo, pretože sám som nevyrastal v šťastnej rodine. Moji rodičia sa rozviedli, keď som mal rok. Potom sa znovu vzali, ale keď som mal päť, zase sa rozišli. Keď som bol tretiak, vrátili sa k sebe, ale moje spomienky na detstvo sú plné kriku, nepokoja a napätia. Bol som svedkom vecí, ktoré sú natrvalo vryté do mojej duše. Niekedy som zaspával s plačom. Pamätám si ten pocit hlbokého smútku. Do jedenástich rokov som sa v noci pocikával. Keď som mal trinásť, poslali ma na vojenskú školu.

Keď si spomínam na to, ako moji rodičia žili v neustálom konflikte, vidím koreň ich nešťastia. Nebolo ťažké vidieť, že moja mama túžila, aby ju otec miloval, a otec zúfalo potreboval, aby si ho mama vážila.

Mama mala ako učiteľka akrobacie, stepovania a plávania celkom dobrý príjem, takže bola nezávislá od otcovho príjmu. Cítil, že by prežila aj bez neho a občas mu to aj dala pocítiť. Finančné rozhodnutia robila bez neho, takže mal pocit, že na ňom nezáleží, že nie je dôležitý. Keď bol urazený, neprejavoval sa k nej láskavo. Bol si istý, že si ho moja mama neváži. Často ho rozčúlili veci, ktoré si dnes už ani neviem vybaviť. Mama vtedy len zdrvene odišla z izby. V takejto vzťahovej dynamike medzi nimi dvomi som prežil celé detstvo a pubertu.

Ako tínedžer som počul evanjelium – že Boh ma miluje, má plán pre môj život, že mám poprosiť o odpustenie mojich vín, prijať Krista do môjho srdca a získať večný život. Hneď som to urobil a odkedy som sa stal Ježišovým nasledovníkom, zmenil sa celý môj život.

Keď som absolvoval vojenskú školu, prihlásil som sa na Wheaton College, lebo som bol presvedčený, že ma Boh volá do duchovnej služby. Na univerzite som bol len krátko, keď prijala Krista ako Spasiteľa moja mama, otec, sestra aj švagor. V rodine sa začali diať zmeny, ale jazvy ostali. Mama aj otec sú už v nebi a ja ďakujem za ich spasenie. Necítim voči nim horkosť, len veľa bolesti a smútku. Moji rodičia na seba často reagovali obranne, cítil som to už ako dieťa a dnes to zreteľne vidím. Ich problém bol, že vedeli jeden druhého veľmi rýchlo uraziť, ale nepoznali žiadny spôsob, ako urobiť aspoň malé korekcie a zahasiť vytasené „plameňomety“.

Na Wheatone som stretol optimistickú dievčinu, ktorá vnášala svetlo do každej miestnosti, kam vkročila. Volala sa Sarah. Nikdy som nestretol ženu, ktorá by bola pozitívnejšia, láskavejšia, a tak myslela na iných ako ona. Zvíťazila ako Miss sympatia v Boone County v Indiane. Bola skrátka dokonalá a svätá. Milovala Boha a chcela slúžiť iba Jemu. Mohla si niesť tony problémov z rozvodu, ktorý rozbil jej rodinu, ale ona nedovolila, aby pošpinil jej dušu. Práve naopak, posunulo ju to vpred. Pre mňa nebola len krásna. Vedel som, že keby som s ňou žil, každé ráno by som sa budil vedľa priateľa.

Hádka pre rifľovú bundu

Požiadal som Sarah o ruku ešte na Wheaton College a povedala áno. Ešte sme boli len snúbenci a už sme zistili, ako ľahko sa môže muž so ženou pohádať pre hlúposť. Na prvé Vianoce mi Sarah ušila rifľovú bundu. Otvoril som škatuľu, zdvihol som bundu a poďakoval.

„Nepáči sa ti,“ povedala.

Zmätene som sa na ňu pozrel a povedal som: „Ale áno, páči sa mi.“

Neústupne trvala na svojom: „Nie, nepáči sa ti. Nie si nadšený.“

Zaskočilo ma to a rozhodne som zopakoval: „Ale áno, páči sa mi.“

Na to na mňa vychrlila: „Nie, nepáči sa ti. Keby sa ti páčila, bol by si nadšený a veľmi by si mi ďakoval. U nás doma vždy hovoríme: ‚Ó, presne takú som chcel!‘ Cítiť v tom nadšenie. Vianoce sú výnimočný čas a my si to dávame najavo.“

So Sarah sme zistili, že tí, čo sa oženia a vydajú, „budú mať súženie v tele“. (1. Korinťanom 7, 28)

Takto sme sa zoznámili s tým, ako Sarah a Emerson prijímajú dary. Sarah poďakuje stokrát, keď ju niečo veľmi poteší. Keďže ja som jej neďakoval prehnane, urobila z toho záver, že som chcel byť slušný, ale už sa neviem dočkať, kedy si vyzlečiem bundu a darujem ju do zbierky prvému stredisku Armády spásy. Bola si istá, že si necením, čo urobila, a že pre mňa nič neznamená. Ja som zas mal zlý pocit, že ma súdi za to, že som nezareagoval tak, ako si priala. Cítil som sa neprijatý. Celá historka okolo rifľovej bundy ma totálne zaskočila.

Síce sme si to neuvedomovali, ale počas nezhody s bundou sa Sarah cítila nemilovaná a ja som mal pocit, že si ma neváži. Ja som vedel, že ma miluje, ale ona začala premýšľať, či k nej cítim to, čo ona ku mne. A keď reagovala na môj nedostatok „nadšenia“ z darovanej bundy, začínal som mať pocit, že ma nemá rada takého, aký som. No a keďže sme si to nevyrozprávali, začali v nás hlodať pocity nelásky a neúcty.

Vzali sme sa v roku 1973 a ja som si dokončoval magisterský titul z komunikácie na Wheaton Graduate School. Odtiaľ sme odišli do duchovnej služby do Iowy a ja som dokončil magisterské štúdium teológie na Dubuque Seminary. V Iowe sme spolu s ďalším pastorom založili kresťanské poradenské centrum. V tom čase som sa začal vážne zaoberať štúdiom rozdielov medzi mužmi a ženami. Svojim klientom som veľmi dobre rozumel, pretože aj my so Sarou sme prežívali napätie vyplývajúce z toho, že ako muž a žena sme iní.

Hovoríš pravdu, ale hovoríš ju nesprávne

Sarah a ja úplne inak komunikujeme s ľuďmi. Sarah je veľmi starostlivá, rada komunikuje a vie sa s ľuďmi rozprávať o čomkoľvek. Po stretnutiach je plná energie. Ja som skôr analytický typ a veci riešim viac-menej bez emócií. Plný energie som po niekoľkohodinovom štúdiu osamote. Keď sa s niekým stretnem, som srdečný, ale vzťahy potrebujem oveľa menej ako Sarah.

Raz večer sme sa autom vracali zo skupinky biblického štúdia a Sarah začala hovoriť o emóciách, ktoré v nej silneli v priebehu posledných týždňov.

„Dnes si bol na skupinke veľmi nudný,“ povedala skoro s hnevom. „Svojím mlčaním vyvolávaš v ľuďoch strach. A keď hovoríš, často z teba vypadne niečo necitlivé. To, čo si dnes povedal tým mladým manželom, vyznelo trápne.“

Zaskočilo ma to, ale bránil som sa: „O čom hovoríš? Snažil som sa počúvať a pochopiť, čo chceli povedať.“

Sarah mi odpovedala o niekoľko decibelov silnejším hlasom. „Musíš sa správať k ľuďom tak, aby sa cítili v pohode a príjemne.“ (Decibely ešte stúpli.) „Ty ich máš povzbudiť, aby viac hovorili.“ (Sarah takmer kričala.) „Nebuď taký uzavretý do seba!“

Niekoľko sekúnd som bol ticho, pretože som sa cítil zaskočený nielen tým, čo Sarah hovorila, ale aj jej správaním a tónom. Potom som povedal: „Sarah, možno hovoríš pravdu, ale hovoríš to nesprávne.“

Sarah si spomína, že tento nočný rozhovor v aute zmenil jej život. Uvedomila si, že možno veľmi presne odhadla, ako sa správam medzi ľuďmi, ale spôsob, akým mi to podala, bol za hranicou. Vďaka tomuto rozhovoru sme obaja vo svojom živote zmenili niektoré veci. (Občas si ešte navzájom pripomenieme: „Možno máš pravdu, ale hovoríš ju nesprávne.“) Musím priznať, že Sarah sa asi vďaka tomu rozhovoru posunula k lepšiemu viac ako ja. Len minulý týždeň mi znova pripomínala, aby som bol voči niekomu citlivejší. (A to už viac ako tridsať rokov robím duchovnú službu!)

Táto epizóda zasiala do nášho manželstva viac semienok, o ktorých budem hovoriť neskôr. Vedel som, že ma Sarah miluje a že jej výbuch spôsobila túžba pomôcť mi. Chcela, aby som ocenil jej záujem a snahu a pochopil, že to urobila len z lásky, ale podprahovo som cítil neúctu, útok a bol som v obrane. Aj po rokoch sme s týmto problémom stále bojovali. Často mi pripomínala veci, ktorým som nevenoval potrebnú pozornosť. („Zavolal si naspäť tomu a tomu? Napísal si tomu a tomu?“) Snažil som sa zlepšiť, ako som vedel, ale z času na čas som skĺzol späť a ona mala pocit, že si necením je snahu.

A potom som zabudol na jej narodeniny

Prešlo niekoľko rokov a blížil sa čas Sarahiných narodenín. Rozmýšľala, čo vymyslím, či si vôbec spomeniem. Vždy myslela na narodeniny blízkych, ale ja vždy zabúdam. Bola si istá, že ona nikdy nezabudne na moje narodeniny, pretože ma veľmi ľúbi. A tak bola zvedavá, či pripravím na jej narodeniny niečo ja. V mysli mala otázku: „Mám v jeho srdci také miesto ako on v mojom?“

Nemyslela to zle, len chcela spoznať mňa a mužov všeobecne. Vedela, že často zabúdam, tak bola zvedavá. Aby jej experiment vyšiel, skryla všetky narodeninové priania, ktoré jej prišli poštou. Nikde ani známka jej blížiacich sa narodenín. A tak som žil ako vždy vo svojom opare, študoval som a premýšľal. V deň jej narodenín som išiel na obed s kamarátom. No a pri večeri sa ma Sarah nenápadne spýtala: „No čo, oslávili ste s Rayom moje narodeniny?“

Neviem presne opísať, čo sa odohráva v takejto chvíli v ľudskom tele. Ale mal som pocit, že sa mi všetka krv vyliala zo srdca do nôh a potom plnou silou udrela do tváre. Ako sa dá toto vysvetliť?

Nevedel som zo seba dostať ani slovo. Ako jej mám vysvetliť, že som zabudol na jej narodeniny? Zabudol som a tým som prejavil nedostatok lásky. Videl som, ako to Sarah zranilo. Ale ani ja som sa necítil dobre. Isteže som nemal zabudnúť na jej narodeniny, ale veď ja som ich neignoroval úmyselne! Mal som pocit, že ma odsudzuje, znevažuje, a to oprávnene. Vtedy som svoj pocit ešte nevedel pomenovať pojmom nerešpektovaný. V tých rokoch bežal feminizmus na plné obrátky a muži nehovorili o tom, že cítia neúctu od žien. Považovalo by sa to za prejav arogancie a v cirkvi aj za prejav nedostatku pokory.

Chvíle lásky a nepekných hádok

Roky bežali, ďalej som pracoval ako pastor a poradca pre manželské páry. Náš vzťah so Sarah sa prehlboval, čím viac sme poznávali jeden druhého. Prežili sme veľa krásnych chvíľ, ale objavovali sa aj nepekné konflikty. Nikdy netrvali dlho, vždy sme sa spolu modlili, jeden druhého poprosili o odpustenie, ale čo to malo znamenať? Kam smerovalo naše manželstvo? Koniec koncov, bol som pastor, ktorého platili za to, že je „dobrý“. Ako som mohol ospravedlniť svoje malé pokĺznutia, ktoré nič dobré neprinášali?

Niekto múdry raz povedal, že najväčšie problémy prinášajú každodenné banality. So Sarah sme sa navzájom denne iritovali zlozvykmi, ktorých sme sa nevedeli zbaviť. Ja som stále nechával na posteli mokrý uterák. Sarah to rozčúlilo najmenej raz za mesiac. Najneskôr po troch mesiacoch som vždy znova zabúdal na svoje povinnosti a práce, ktoré som mal robiť, lebo ma viac zaujímali iné veci. Keď ma za to kritizovala, napätie narastalo a ja som reagoval tým, že som obviňoval ju alebo vymýšľal rôzne ospravedlnenia.

Sarah si často odkašliava a hneď od začiatku manželstva ma to hnevalo, hlavne vtedy, keď sme sa spolu modlili. Bol som ako malé dieťa. Modlili sme sa k Bohu na nebi a mňa rozčuľovalo niečo, s čím ona nemohla nič robiť. Inokedy zas chcela, aby som chválil Boha, keď som bol sklamaný. Ak mám byť úprimný, nie vždy mám chuť chváliť Boha. Som preto horší kresťan? Keď bola ona z niečoho nešťastná, ja som ju nenútil chváliť Boha. Neodsudzoval som ju. Znamená to, že ja som viac duchovný?

Napätie dokáže poriadne podkopať sebavedomie človeka. Po hádke som mal vždy pocit, že už nikdy nebudem dosť dobrý človek. A po rodinnom konflikte mala zas vždy Sarah pocit, že ako matka a manželka zlyhala. Ako to už býva, aj na nás ťažko doliehali drobnosti, pre ktoré vznikali tieto napätia. Život je skrátka plný každodenných banalít.

Cestovať, študovať a učiť nie je Sarahin životný sen, pretože na to nemá prirodzené nadanie, ale je ochotná to robiť, pretože je to naše poslanie. Ja zas nemám nadanie na opravovanie pokazených vecí. Preto sa vždy sťažujem, keď mám opravovať niečo, čo sa opraviť ani nedá. (To je predsa jediný dôvod, prečo som sa o to ani nepokúsil.)

Tieto naše drobné „tajomstvá“ vám odkrývam, aby tu nevznikol dojem, že vám chceme niečo prednášať z piedestálu dokonalosti. Bojovali sme na rôznych frontoch a aj naďalej budeme. Dnes však bojujeme s vedomím, že môžeme vyhrať. V priebehu dlhých rokov sme veľmi pomaly začali odhaľovať „tajomstvo“, ktoré úplne zmenilo naše manželstvo aj manželské vzťahy iných ľudí.

„Tajomstvo“ ukryté v Liste Efezanom 5, 33

Dvadsať rokov som bol pastorom a tridsať hodín týždenne som mohol tráviť štúdiom Biblie. Získal som doktorát z odboru rodinných vzťahov a magisterský titul z komunikácie. Mal som veľa formálnych znalostí, ale keď mi niekedy v roku 1998 v mysli a  srdci jasne a jednoducho zaznela táto biblická pravda, úplne ma to ohromilo. Doslova som zakričal: „Sláva Bohu!“ To, čo som pochopil z Biblie a neskôr mi to potvrdili viaceré vedecké výskumy, vysvetlilo, prečo sme sa so Sarah stále hádali. Konečne mi bolo jasné, prečo ju tak často zraňujú moje slová a činy, rovnako ako zraňovali moju mamu slová a činy môjho otca. A prečo ma niekedy išlo rozhodiť z toho, čo Sarah povedala, rovnako ako išlo rozhodiť môjho otca zo slov mojej mamy.

V čom tkvie to tajomstvo? To ani nie je tajomstvo. Tento text je v Biblii už dvetisíc rokov, takže sme si ho mohli dávno všimnúť. V liste do Efezu píše apoštol Pavol: „A tak i každý z vás bez výnimky nech tak miluje svoju ženu ako seba. A žena nech prejavuje mužovi úctu.“

Isteže, tento text som čítal veľakrát. Dokonca som ho často používal aj pri sobášoch. Stále mi však unikalo prepojenie medzi láskou a úctou. Aj keď som neskôr viedol semináre a konferencie s touto témou, často som natrafil na ľudí, ktorí hovorili: „Dobre, Emerson, toto spojenie lásky a úcty znie zaujímavo, ale nie je to trochu teoretické? My riešime naozajstné problémy – problémy s financiami, problémy v sexuálnej oblasti, výchovou detí…“

Práve touto knihou vám chcem ukázať, že spojenie lásky a úcty je kľúčom k riešeniu manželských problémov. Nie je to len pár riadkov teórie, ku ktorým som pridal niekoľko biblických veršov.(1) Výsledok súboja „kto z koho“ vašej túžby po láske a potrebe získať úctu rozhodne o tom, aké bude vaše manželstvo.

Ako Boh zjavil spojenie lásky a úcty

Pôvodne som sa snažil nájsť niečo, čo by pomohlo iným manželstvám aj môjmu vlastnému, ale nehľadal som „spojenie lásky a úcty“. Samo to vyplávalo na povrch, keď som premýšľal nad tým, čo hovorí Efezanom 5, 33. Uvažoval som asi takto: „Manžel má poslúchať prikázanie milovať, aj keď mu jeho žena neprejavuje úctu. A naopak, žena má poslúchať príkaz prejavovať mužovi úctu, aj keď jej on nedáva najavo, že ju miluje.“

Zatiaľ to je v poriadku. Potom som však uvažoval ďalej: „Muž má milovať aj nerešpektujúcu ženu a žena má prejavovať úctu aj mužovi, ktorý nemiluje. Muž sa nemôže ospravedlňovať tým, že bude ženu milovať, keď mu ona bude prejavovať úctu. A žena rovnako nemôže povedať: „Budem si vážiť svojho muža, keď ma začne milovať.“

Ešte stále som nevidel spojenie lásky a úcty. Moja teória sa začala vytvárať, keď mi Boh ukazoval, aké silné je v manželstve prepojenie medzi láskou a úctou. Videl som, prečo je také ťažké milovať a prejavovať úctu. Keď muž necíti, že ho žena rešpektuje, je pre neho veľmi ťažké milovať ju. A keď žena necíti, že ju muž miluje, je pre ňu ťažké vážiť si ho.

Toto premýšľanie vnieslo do mojej teórie svetlo a začal som v nej vidieť zmysel. A odvtedy uvidelo jej zmysel veľa ďalších ľudí. Keď má muž pocit, že si ho žena neváži, začne reagovať tak, že sa ona cíti nemilovaná. (Možno práve preto dostal príkaz milovať!) Keď sa žena necíti milovaná, prirodzene sa začne správať tak, že muž z jej strany necíti úctu. (Možno práve preto dostala príkaz prejavovať mužovi úctu!)

Spojenie lásky a úcty je v Biblii jasné, ale rovnako tam vidíme hrozbu, že môže byť napnuté alebo sa dokonca pretrhnúť. A potom prišlo „osvietenie“: táto hrozba sa spúšťa sama. Žena bez lásky neprejavuje úctu, muž bez úcty nemiluje – a tak dokola. Pomenoval som to začarovaný kruh (pozri obr. na str. 15).

Keď túto teóriu vysvetľujem, ľudia mi rozumejú. Vidia, že ak sa nenaučia mať začarovaný kruh pod kontrolou, bude sa točiť donekonečna a nikto nevie, kde sa to skončí.

Ak mám stručne načrtnúť obsah tejto knihy, chcem manželom pomôcť:

• ovládnuť začarovaný kruh;

• dodávať si energiu láskou a úctou (kruh motivácie);

• užívať si odmenu za manželstvo podľa Božej vôle (kruh odmien).

Prečo sú láska a úcta základné potreby?

Dostať sa do začarovaného kruhu je veľmi ľahké. Uvedomiť si, že ste v ňom, a naučiť sa, ako ho zastaviť, keď sa začne roztáčať, je možné, keď sa muž a žena naučia napĺňať základné potreby toho druhého – potrebu prežívať lásku a úctu. Často som dostával otázku: „Ako si môžete byť taký istý, že základná potreba ženy je byť milovaná a že muž potrebuje cítiť úctu?“ Odpoveď má dve časti.

Po prvé, potvrdzuje to moja skúsenosť ako poradcu a manžela. Žena si kladie otázku: „Miluje ma môj muž tak ako ja jeho?“ O sebe vie, že miluje, ale občas je vŕta v hlave, či aj on ju miluje podobne. Takže keď sa náhodou nezachová ako milujúci muž, zareaguje negatívne. Podľa nej by sa mal zmeniť a stať sa citlivejším a starostlivejším. Žiaľ, mnohé ženy sa snažia muža motivovať k prejavom lásky tým, že sa sťažujú a kritizujú ho. Milé ženy, táto metóda naozaj nefunguje.

Na druhej strane, muž sa väčšinou netrápi otázkou, či ho žena miluje. Prečo? Pretože si je istý jej láskou. Často sa mužov pýtam: „Miluje vás vaša žena?“ Odpovedajú: „Áno, samozrejme.“ Ale keď sa spýtam: „Je s vami spokojná?“ väčšinou odpovedia: „Nie.“

Keď žena prejavuje nespokojnosť, muž si to často vysvetľuje ako neúctu či dokonca pohŕdanie. Zdá sa mu, že sa zmenila, pretože keď spolu chodili, obdivovala ho a všetko sa jej páčilo. Teraz je často nespokojná a dáva mu to najavo. On ju chce motivovať, aby mu prejavovala úctu, ale robí to takým spôsobom, z ktorého ona necíti lásku. Milí muži, skúste zmeniť svoje spôsoby.

Ešte presvedčivejšie je to, čo o ženskej základnej potrebe byť milovaná a mužskej základnej potrebe byť rešpektovaný hovorí Efezanom 5, 33: „Muž nech tak miluje svoju ženu ako seba. A žena nech prejavuje mužovi úctu.“ Dá sa to napísať ešte jednoznačnejšie? Apoštol Pavol tu nedáva návrh – zapisuje príkaz od samého Boha. Navyše, grécky výraz, ktorý tu Pavol použil pre lásku, je agapé a vyjadruje bezpodmienečnú lásku. A štylistika ďalšej časti jasne vyjadruje, že muž by mal dostať bezpodmienečnú úctu. Ženy by si túto vetu nemali vykladať: „Muži, milujte svoje ženy bezpodmienečne a vy, ženy, prejavujte mužovi úctu, keď si ju zaslúži.“ Ako sa hovorí: Čo je dobré pre mňa, je dobré aj pre teba./Správajte sa k druhým tak, ako chcete, aby sa druhí správali k vám. Úcta je pre muža rovnako dôležitá ako láska pre ženu.

V téme úcta k mužovi sa k Pavlovi pridáva aj autor iného listu Biblie. Apoštol Peter píše ženám, že ak ich muž neposlúcha Božie slovo, môžu ho bez slova získať svojím zdržanlivým a úctivým správaním (pozri 1. Petrov 3, 1 – 2). Peter tu jednoznačne hovorí o bezpodmienečnej úcte. Píše tu o mužoch, ktorí sú len formálni kresťania alebo neveriaci, neposlúchajú Božie slovo – Ježiša Krista. Boh s takýmito mužmi nie je spokojný a „nezaslúžia“ si úctu od svojej ženy. Peter ženy nevyzýva, aby cítili úctu, ale prikazuje im, aby sa správali úctivo. Nejde o samotný rešpekt voči mužovi, ide o to, aby bola žena ochotná prejavovať mužovi úctu bez podmienok.

Robiť niečo, čo skutočne necítite, je neprirodzené. Naplniť to, čo sa píše v tomto biblickom texte, sa dá len vierou. Boh ženy vyzýva, aby si ctili svojich mužov a tí sa potom priblížia k Bohu. Keď sa muž otvorí voči Bohu, otvorí sa jeho duša aj voči jeho žene. Žiadny muž necíti náklonnosť k žene, ktorá pohŕda tým, aký je. Ak žena túži po mužovej láske, najistejšia cesta je, ak mu bude prejavovať bezpodmienečnú úctu.