Start

Patrick Holford a Susannah Lawsonová

OD STRESU K PROGRESU

Copyright © 2015 by Patrick Holford & Susannah Lawson

All rights reserved.

Translation © 2016 by Róbert Hrebíček

Cover design © 2016 by Juraj Šramko

Slovak edition © 2016 by Ikar

Hoci je dokázané, že všetky živiny a zmeny v stravovaní, ktoré sa spomínajú v tejto knihe, sú bezpečné, čitateľom, ktorí hľadajú pomoc pri konkrétnych zdravotných ťažkostiach, odporúčame, aby sa poradili s kvalifikovaným výživovým terapeutom, lekárom alebo porovnateľne vzdelaným zdravotníckym pracovníkom. Návrhy uvedené v tejto knihe plnia iba vzdelávaciu a informačnú funkciu a čitatelia by ich nemali chápať ako lekárske rady. Autori ani vydavateľ nenesú zodpovednosť za správanie čitateľov, ktorí sa rozhodnú, že si liečbu predpíšu sami. Všetky výživové doplnky treba skladovať mimo dosahu detí vrátane dojčiat a batoliat.

Z anglického originálu The Stress Cure (Piatkus, An Imprint of Little, Brown Book Group, London 2015) preložil Róbert Hrebíček.

Redigovala Mgr. Ľubica Gallová.

Obálku navrhol Juraj Šramko.

Technická redaktorka Helena Oleňová.

Vydalo vydavateľstvo Ikar, a. s., Bratislava v roku 2016 ako svoju 900. publikáciu v elektronickej podobe.

Sadzba a zalomenie do strán ITEM, spol. s r. o., Bratislava.

ISBN 978-80-551-4696-6

Patrick Holford, BSc, DipION, FBANT, CNHCRP, je popredný odborník na výživu, ktorý často vystupuje v médiách. Špecializuje sa na oblasť duševného zdravia. Napísal vyše 35 kníh, ktoré boli preložené do viac ako 30 jazykov. Na celom svete sa predalo vyše milióna výtlačkov.

Na začiatku akademickej kariéry sa venoval psychológii. Potom sa stal študentom dvoch význačných priekopníkov v oblasti výživovej medicíny a psychiatrie – nebohého doktora Carla Pfeiffera a doktora Abrama Hoffera. V roku 1984 založil Ústav pre optimálnu výživu (Institute for Optimum Nutrition, ION), nezávislú vzdelávaciu charitatívnu organizáciu, ktorá fungovala pod patronátom jeho školiteľa a dvojnásobného držiteľa Nobelovej ceny doktora Linusa Paulinga. ION už vyše 25 rokov skúma a pomáha definovať ideálnu výživu a patrí medzi najuznávanejšie inštitúcie na vzdelávanie výživových terapeutov. Linus Pauling ako jeden z prvých odborníkov upozorňoval na dôležitosť zinku, antioxidantov, esenciálnych mastných kyselín, vysokých dávok vitamínu C, stravy s malou glykemickou náložou (glycemic load, GL) a vitamínov B, ktoré znižujú hladinu homocysteínu, podporujú duševné zdravie a predchádzajú Alzheimerovej chorobe.

Patrick Holford pôsobí ako výkonný riaditeľ Nadácie potrava pre mozog (Food for the Brain Foundation) a riaditeľ Mozgového biocentra (Brain Bio Centre), liečebného centra nadácie, ktoré sa špecializuje na pomoc ľuďom s duševnými poruchami. Je čestný člen Britského združenia pre aplikovanú výživu a výživovú terapiu (British Association for Applied Nutrition and Nutritional Therapy) a člen Rady komplementárnej a prírodnej zdravotnej starostlivosti (Complementary and Natural Healthcare Council). Pod svoj patronát zobral Juhoafrické združenie výživovej terapie (South African Association of Nutritional Therapy).

Susannah Lawsonová, DipION, mBANT, je výživová terapeutka, pracuje v organizácii HeartMath a ako novinárka píše o zdraví. Od roku 2003 podporuje klientov na ceste k lepšiemu zdravotnému stavu. Venuje sa širokej škále problémov od stresu a únavy až po neplodnosť a tráviace ťažkosti. Je členka Britského združenia pre aplikovanú výživu a výživovú terapiu (British Association for Applied Nutrition and Nutritional Therapy) a zaregistrovala sa v Rade komplementárnej a prírodnej zdravotnej starostlivosti (Complementary and Natural Healthcare Council).

Od stresu k progresu je štvrtá kniha, ktorú po dielach Optimum Nutrition Before, During and After Pregnancy (Optimálna výživa pred tehotenstvom, počas neho a po ňom), Optimum Nutrition Made Easy (Uľahčená optimálna výživa) a The Perfect Pregnancy Cookbook (Dokonalá kuchárska kniha pre tehotné ženy) napísala spolu s Patrickom Holfordom. Prispieva aj do periodík, ako sú časopisy Healthy a Zest či denník The Times, i rozhlasových relácií spoločnosti BBC a miestnych staníc.

Susannah sa o svoje vedomosti vášnivo delí – pravidelne sa zúčastňuje na vzdelávacích aktivitách pre zdravotníckych pracovníkov i širšiu verejnosť. Patria medzi ne semináre o zdravom tehotenstve pre Národný pôrodný fond (National Childbirth Trust), semináre o perinatálnom duševnom zdraví pre Národnú zdravotnícku službu (National Health Service, NHS) či školiace kurzy o optimálnej výžive pre Medzinárodný ústav boja proti starnutiu (International Institute of Anti-Ageing). V rokoch 2005 až 2008 tvorila súčasť akademického tímu v Ústave pre optimálnu výživu (Institute for Optimum Nutrition), kde vyučovala študentov prvého a druhého ročníka. Skôr ako sa stala matkou, pracovala v odbornom tíme, ktorý odporúčal klientom rozličné lokality organizácie in:spa.

Najskôr by sme chceli vyjadriť vďaku mnohým inšpiratívnym vedcom, lekárom a psychológom, ktorí objavili nové prístupy, ako lepšie zvládnuť náročné a stresujúce chvíle, najmä Bruceovi Liptonovi, Candace Pertovej, Jamesovi Wilsonovi, Martinovi Seligmanovi, Robertovi Emmonsovi, Stephenovi Palmerovi a Carymu Cooperovi. Sme nesmierne vďační aj za priekopnícku prácu, ktorú v Kalifornii a Londýne vykonali Doc Childre a podnetný tím organizácie HeartMath.

Vo vydavateľstve Piatkus by sme sa chceli poďakovať editorke Jillian Stewartovej za pokojný, pružný a ústretový prístup, Philipovi Parrovi za pedantské redigovanie a Timovi Whitingovi za povzbudenie a podporu pri vydávaní tejto knihy a jej sprístupňovaní čo najširšiemu okruhu čitateľov. Vďaka patrí aj Fione McDonaldovej Joyceovej za to, že nám veľkoryso dovolila použiť v diele svoje lahodné recepty.

Pokiaľ ide o osobný život, Patrick by sa rád poďakoval za povzbudenie a podporu manželke Gaby a manažérovi Joovi. Susannah cíti potrebu vyjadriť vďaku ďalším ľuďom. Písať knihu popri prevádzkovaní výživového pracoviska, plnení pracovných povinností a každodennej starostlivosti o energické batoľa pre mňa znamenalo príležitosť vcítiť sa do života žien a mužov, ktorí sú prepracovaní, priveľmi unavení a nadmerne vystresovaní. Keby ma neboli podporovali nasledujúci ľudia (a keby som sa nebola pustila do protistresového programu), pravdepodobne by som nestihla termín a neudržala si duševné zdravie. Patrí medzi nich najmä prispôsobivý manžel Simon, inšpirujúca, láskavá a vždy ochotná matka Dinah, pozorná svokra Sue, chápaví klienti npower (predovšetkým Michael, Roz, Sadie a Lorna), starostliví priatelia Tim, Lucy a Sam, ktorý mi navyše vysvetlil, ako si treba organizovať čas, a suseda Melody, superhviezda, ktorá ma ustavične podporuje. Chcem sa poďakovať aj všetkým klientom výživového pracoviska a organizácie HeartMath za to, že mi objasnili množstvo vecí a dopriali mi česť učiť sa spolu s nimi.

ÚVOD

Psychologička sa prechádza po miestnosti a veľkému zhromaždeniu vysvetľuje, ako sa zvláda stres. Keď zdvihne pohár vody, mnohí si pomyslia, že sa ich spýta, či je poloprázdny, alebo poloplný. Namiesto toho im položí otázku: „Aký ťažký je?“ Účastníci kričia svoje odhady. Odborníčka po chvíli spustí: „V skutočnosti nejde o absolútnu hmotnosť. Odpoveď závisí od toho, ako dlho pohár držím. Keď iba minútu, váha mi nebude robiť problém. Ak hodinu, rozbolí ma ruka. Ak celý deň, horná končatina mi znecitlivie a ochrnie. Hmotnosť pohára sa ani v jednom prípade nezmení, no čím dlhšie ho budem držať, tým nepríjemnejšie sa budem cítiť.“ Vzápätí dodá: „Stres vo vašich životoch je ako tento pohár vody. Ak ho budete zažívať krátko, ovplyvní vás slabo. Keď bude trvať dlhšie, začne vám spôsobovať bolesť. Ak sa budete stresovať dvadsaťštyri hodín denne, budete paralyzovaní, vyčerpaní a neschopní žiť.“

Epidémia stresu

Mnohí z nás patria do kategórie „dvadsaťštyri hodín denne“ a následky možno jasne pozorovať. Charitatívna organizácia Mind, ktorá pomáha ľuďom s duševnými poruchami, pri prieskume s účasťou 2 050 dospelých zistila, že jeden z piatich pracujúcich si vezme voľno pre stres a jeden z desiatich vyhľadá odbornú pomoc, aby ho ľahšie zvládol.¹ Mnohí z nás navyše cítia, že stres na nich dolieha čoraz častejšie – 59 percent britských dospelých tvrdí, že ich život je stresujúcejší ako pred piatimi rokmi.²

Pri vlastnom prieskume 100% Health sme prišli na to, že 72 percent z vyše 55 000 účastníkov sa cítilo vystresovaných a dve tretiny (66 percent) trpeli častou úzkosťou a napätím. Viac ako osem z desiatich (81 percent) sa navyše sťažovalo na nedostatok energie. Väčšina z nás sa často zmieta medzi napätím a únavou.

Vrodená stresová reakcia, pravdaže, hrá kľúčovú úlohu pri prežití. Bez nej by si na nás nejaký dravec pochutil už pred tisícmi rokov. Problém spočíva v tom, že hoci väčšina z nás žije v oveľa väčšom bezpečí ako naši jaskynní predkovia, ešte stále čelíme výzvam, ktoré mnoho ráz za deň vyvolajú rovnakú reakciu: „útok alebo útek“. Mocenské boje na pracovisku, dopravné zápchy, nezhody v domácnosti, finančné problémy, priveľa práce a primálo času – to všetko spúšťa stresovú reakciu, pri ktorej sa uvoľňuje adrenalín. Rovnako pôsobí aj pokles hladiny najdôležitejšieho zdroja energie – krvného cukru. Dnešná strava, bohatá na sacharidy a stimulanciá, žiaľ, vyvoláva kolotoč, pri ktorom hladina glukózy stúpa a klesá. Zaťažuje tým organizmus a vyvoláva stres, únavu a hlad.

Pretrvávajúci stres oberá o pôžitok zo života a poškodzuje zdravie. Každý mesiac výskumníci odhalia jeho ďalšie škodlivé účinky. V posledných rokoch napríklad zistili, že u ľudí, ktorí pravidelne trpia stresom, je:

päťkrát vyššie riziko úmrtia na srdcové ťažkosti;³

dvojnásobné riziko vzniku cukrovky;⁴

o 65 percent vyššie riziko vzniku demencie;⁵

dvakrát vyššia pravdepodobnosť obezity;⁶

o 12 percent nižšia pravdepodobnosť počatia (v prípade plodných žien);⁷

zvýšené riziko vzniku rakoviny prsníka;⁸

o 70 percent vyššie riziko invalidity v neskoršom živote.⁹

Hoci mnohí ľudia pokladajú stres za čisto psychický jav, fajčenie, pitie priveľkého množstva alkoholu a konzumácia nezdravej stravy poškodzujú telo rovnako ako pretrvávajúce stresujúce myslenie. V istom článku, ktorý vyšiel v časopise Journal of the American Medical Association, sa uvádza, že prisilný stres pôsobí na srdce rovnako nepriaznivo ako fajčenie či vysoká hladina cholesterolu.¹⁰ Okrem toho, že vyvoláva nepríjemné emočné reakcie, totiž spúšťa aj kaskádu hormónov a ďalších látok, ktoré urýchľujú starnutie, podporujú zápal, navodzujú degeneráciu a zvyšujú riziko vzniku chorôb.

Toto všetko však asi už viete, a keď to musíte znovu počúvať, pravdepodobne vás to ešte väčšmi stresuje.

Vysloboďte sa z pasce stresu

Dobrá správa znie, že riešenie – únik zo začarovaného kruhu stresu a únavy – existuje a máte ho na dosah. Prvý krok (prvá časť tejto knihy) spočíva v tom, že zistíte, ako ste padli do pasce stresu, a spoznáte dynamiku toho, ako stres pôsobí a prečo ste takí unavení.

Pri druhom kroku (druhá časť) sa dozviete, že vďaka vhodnej strave, nápojom a výživovým doplnkom si môžete výrazne zväčšiť energetickú rezervu. Zároveň tak obnovíte rovnováhu stresových hormónov.

V rámci tretieho kroku (tretia časť) sa naučíte zvyšovať odolnosť proti stresu. V tejto stati vám vysvetlíme, ako si máte dodať životnú energiu, rýchlo a účinne sa uvoľniť a výdatne sa vyspať. Predstavíme vám aj jednoduchý, zato však pozoruhodne účinný cvik, ktorý pochádza zo systému HeartMath® a stačí mu venovať päť minút denne. Vďaka nemu nadobudnete nové pokojné, vyrovnané „predvolené nastavenie“ mysle. Vždy keď vám niečo nevyjde, obnovíte si ho a nepodľahnete stresu či panike.

Pri štvrtom kroku (štvrtá časť) si „resetujete“ spôsob myslenia – odhalíte spúšťače stresu a zbavíte sa neužitočných presvedčení. Zároveň nadobudnete pozitívnejšie postoje, ktoré uplatníte v situáciách vyžadujúcich riešenie. Okrem toho si osvojíte praktické spôsoby, ako si lepšie zariadiť život, zorganizovať čas a usporiadať priority.

Keďže každý z nás je iný, v piatej časti knihy sa podrobnejšie pozrieme na ďalšie problémy, ktoré prispievajú k dlhodobému stresu a únave. Patria medzi ne základné príčiny chronického únavového syndrómu, ktoré často súvisia s tráviacimi ťažkosťami a so sťaženou detoxikáciou. Poskytneme vám aj prírodné riešenia skleslosti, úzkosti a panických atakov. Poradíme, ako dostať pod kontrolu telesnú hmotnosť, ktorá popri strese a únave predstavuje samostatný problém. To, prečo je to tak, pochopíte, keď sa dozviete, ako stres pôsobí na organizmus.

V šiestej časti napokon dostanete príležitosť skombinovať osvojené vedomosti a vytvoriť si vlastný, individualizovaný 30-dňový akčný plán. Vďaka protistresovému programu, ktorý zahŕňa jednoduché sledovanie priebehu zotavovania, sa budete cítiť silnejší, nabití energiou a odolnejší proti stresu. Budete mať všetko, čo sa dá zakomponovať do každodenného režimu – od receptov cez individualizovaný plán uzdravovania sa pomocou výživových doplnkov až po jednoduché cviky na zmierňovanie napätia. Naším cieľom je, aby ste do 30 dní postrehli výrazný nárast energie, cítili oveľa slabší stres a na dosah ruky mali konštruktívne spôsoby riešenia stresujúcich situácií.

Chceme, aby ste nadšene riadili svoj život a disponovali energiou, zručnosťami a odolnosťou, ktoré sú potrebné na zvládanie nevyhnutných životných výzev. Netúžime po tom, aby ste boli vyčerpané obete tlakov dvadsiateho prvého storočia. Také sú méty nášho protistresového programu. Želáme vám veľa úspechov na ceste k životu bez napätia.

Susannah Lawsonová a Patrick Holford

1    Mind: Mental Health at Work: Populus Survey of Workers in England and Wales, 2013.

2    Nearly half of adults feel stressed every day or every few days, tlačová správa, Mental Health Foundation, 8. januára 2013.

3    N. Vogelzangs a kol.: Urinary cortisol and six-year risk of all-cause and cardiovascular mortality. In: Journal of Clinical Endocrinology and Metabolism (2010), roč. 95(11), s. 4 959 – 4 964.

4    A. K. Eriksson a kol.: Psychological distress and risk of pre-diabetes and type 2 diabetes in a prospective study of Swedish middle-aged men and women. In: Diabetic Medicine (2008), roč. 25, s. 834 – 842.

5    L. Johansson a kol.: Midlife psychological stress and risk of dementia: a 35-year longitudinal population study. In: Brain (2010), roč. 133, s. 2 217 – 2 224.

6    M. Kivmaki a kol.: Common mental disorder and obesity: insight from four repeat measures over 19 years: prospective Whitehall II cohort study. In: British Medical Journal (2009), roč. 339:b3765 (dostupné na adrese http://www.bmj.com/content/339/bmj.b3765.full).

7    G. M. Louis a kol.: Stress reduces conception probabilities across the fertile window: evidence in support of relaxation. In: Fertility and Sterility (2011), roč. 95(7), s. 2 184 – 2 189.

8    H. Kuper a kol.: Job strain and risk of breast cancer. In: Epidemiology (2007), roč. 18(6), s. 764 – 768.

9    D. Rai a kol.: Psychological distress and risk of long-term disability: population-based longitudinal study. In: Journal of Epidemiology and Community Health (2012), roč. 66(7), s. 586 –592.

10    C. Aboa-Eboule a kol.: Job strain and risk of acute recurrent coronary heart disease events. In: Journal of the American Medical Association (2007), roč. 298(14), s. 1 652 – 1 660.

1.   ČASŤ

Pasca stresu

Prečo ste začali trpieť stresom? určite je to ťažká otázka, lebo počas života sa to stane väčšine z nás. V tejto časti knihy preskúmame chanizmy, ktoré vedú k telesným prejavom stresu. pozrieme sa aj na to, ako životný štýl a každodenné návyky udržiavajú začarovaný cyklus, v ktorom sa zmietame medzi napätím a únavou. V prvej kapitole vám však hodíme záchranné lano – ponúkneme vám niekoľko rýchlych riešení, vďaka ktorým sa okamžite budete cítiť lepšie.

1. KAPITOLA

Nepodliehajte panike: ako sa rýchlo cítiť lepšie

Keď ste vystresovaní a unavení, najmenej zo všetkého túžite po tom, aby ste museli vykonávať ďalšiu prácu alebo uvažovať nad novým problémom. Pravdepodobne si však uvedomujete, že ak budete naďalej žiť takto, situácia sa sama neupraví. Menej zdrvení a schopnejší zvládať životné výzvy sa začnete cítiť až po tom, čo urobíte pozitívne zmeny.

Niekedy pomôže, ak si spomenieme na citát z Hamleta:

Nič nie je dobré ani zlé samo osebe, záleží na tom, čo vidíme my.

Život pokračuje – dôležité je to, ako naň budete reagovať. Keď si budete vedieť dodať energiu, dosiahnuť pokojnejšie duševné rozpoloženie a zvýšiť odolnosť, výzvy, ktoré zapríčiňujú stres, zvládnete ľahšie. Zo života sa pravdepodobne budete tešiť viac, ako si viete predstaviť teraz.

Ak na tom nie ste najlepšie a potrebujete okamžitú pomoc, tento zoznam je určený práve vám. Nezabudnite, prosím, že nasledujúce opatrenia vás majú vypraviť na cestu k slabšiemu stresu. V ďalších častiach knihy sa oboznámite s celým protistresovým programom, ktorý sa bude prispôsobovať vašim individuálnym potrebám a špecifickým okolnostiam. Ak naozaj chcete poraziť napätie a únavu, najväčší úspech dosiahnete vďaka komplexnému prístupu, ktorý zohľadní kľúčové telesné, emočné a duševné faktory.

Sedem rýchlych spôsobov, ako si zmierniť stres

 Kávu či bežný čaj nahraďte zeleným čajom. Hoci si naďalej doprajete kofeínové povzbudenie, zelený čaj vám dodá aj upokojujúcu látku teanín. Vďaka nej budete ostražitejší, no menej napätí.

Jedzte trikrát denne a nikdy nevynechávajte raňajky. Pomôže vám to udržať si stabilnú hladinu krvného cukru. Tá klesá buď vtedy, keď nejete, alebo v rámci reakcie na konzumáciu priveľmi sladkých či škrobnatých pokrmov. Výsledkom je uvoľnenie adrenalínu, a teda stres.

Pri každom jedle si doprajte aj bielkoviny – na raňajky napríklad vajcia, jogurt, údeného lososa či údenáča, na obed a večeru mäso vrátane rybieho, mliečne výrobky, sóju či obilniny v kombinácii so strukovinami. Inšpiráciu nájdete na s. 306 v stručnej tabuľke, ktorá tvorí súčasť dvadsiatej tretej kapitoly. V nej objavíte aj stať o tom, čo si máte kúpiť, keď jete mimo domácnosti (s. 327).

Preventívne sa občerstvite. Ak viete, že pred obedom a okolo štvrtej popoludní trpíte nedostatkom energie, desiatujte a olovrantujte. Vyhýbajte sa maškrtám plným cukru a namiesto nich si voľte čerstvé ovocie a orechy, ktoré vám dodajú energiu, ovsené placky so syrom, s orechovým maslom, paštétou či hummusom, prírodný jogurt s bobuľovým ovocím alebo proteínovou tyčinkou (inšpiráciu nájdete v Ďalších informáciách na s. 358).

Užívajte multivitamínové a multiminerálne prípravky, ako aj živiny, ktoré dodávajú energiu a upokojujú. Ich prehľad nájdete v stati Hlavný výživový doplnkový režim v dvadsiatej druhej kapitole (s. 296 – 300).

Nalistujte si dvanástu kapitolu, osvojte si metódu Quick Coherence® zo systému HeartMath® (s. 152) a zakomponujte ju do denného režimu. (Zaberie vám iba päť minút, no je dôležité, aby ste sa jej venovali každý deň.) Vďaka tejto jednoduchej technike sa dostanete do stavu pokoja, znížite si hladinu škodlivých stresových hormónov a zvýšite koncentráciu prospešných, vzpružujúcich signálnych látok.

Ak trpíte poruchami spánku, od popoludnia sa vyhýbajte kofeínu a večer aj alkoholu. Dodržiavajte uvoľňujúci predspánkový režim (dožičte si napríklad teplý kúpeľ s levanduľou či epsomitom) a pred odchodom do postele znova použite spomínanú metódu zo systému HeartMath. (Keď budete pripravení, ďalšie informácie o spánku nájdete v jedenástej kapitole.)

Ak máte pocit, že ste sa ocitli v zložitej situácii, ktorá si vyžaduje odbornú pomoc, požiadajte o konzultáciu terapeuta špecializujúceho sa na výživu a zmierňovanie stresu. Dajte si vypracovať individualizovaný program, ktorého súčasťou budú poradenské služby (pozri Ďalšie informácie na konci knihy). Zaberie vám to iba niekoľko hodín. Zabezpečíte si podporu, ktorá bude šitá na mieru a upevní vedomosti načerpané pri čítaní tejto publikácie.

2.  KAPITOLA

Od napätia k únave... a späť

Trvalý stres a nedostatok energie sú dva najčastejšie príznaky zlého zdravotného stavu. Pri našom prieskume 100% Health s účasťou vyše 55 000 ľudí bol najbežnejšou ponosou nedostatok energie – iba 4 percentá respondentov uviedli, že majú optimálne množstvo energie, a 81 percent udávalo jej nedostatok. Druhým najčastejším symptómom stresu bola netrpezlivosť, ktorú zažívalo 82 percent účastníkov. Nasledovalo priveľa práce a úzkosť či tendencia k napätosti.¹

Zdravie definujeme ako dokonalú pohodu, ktorú charakterizuje trvalý dostatok energie, emočná rovnováha, bystrá myseľ a schopnosť zvládať stresujúce životné udalosti. Určite nie je zdravé, ak ste väčšinu dňa unavení alebo vystresovaní a máte zovretý žalúdok.

V dvadsiatom prvom storočí sa však tento úbohý stav bytia stal normou. Hoci mnohí z nás podávajú o čosi nižší výkon a naša životná iskra pohasla, aj tak kráčame ďalej. Na druhom konci škály sa nachádzajú chronicky unavení ľudia, ktorí sotva žijú a nie sú schopní udržať si prácu, a tí, ktorí sú takí úzkostliví a vystresovaní, že ich existencia pripomína večný emočný kolotoč. každodenné zdroje stresu

Stres môže mať veľa foriem – telesnú, duševnú, emočnú či environmentálnu –, z ktorých každá prispieva k celkovej záťaži.

Stresová kaskáda

Čo presne je teda stres? Je to myšlienka, reakcia alebo čosi telesné? Odpoveď znie, že všetko uvedené a ešte niečo navyše. Pozrime sa na to, čo sa s vami deje, keď prežívate udalosť, ktorú vnímate ako stresujúcu:

Myšlienka sa zaregistruje v mozgovej kôre a prechádza do podlôžka (hypotalamu), ktorý podnieti reakciu tela.

Hypotalamus aktivuje autonómnu nervovú sústavu (ANS), ktorá riadi základné telesné funkcie, ako sú dýchanie a činnosť srdca. Má dve časti: sympatikovú a parasympatikovú. Keď zaregistrujete stres, sympatiková časť ANS pripraví telo na reakciu „útok alebo útek“. Fyzické nebezpečenstvo síce nehrozí, ale organizmus reaguje, ako by to tak bolo.

Sympatiková časť ANS prikáže nadobličkám, aby vylúčili hormóny adrenalín a noradrenalín. Tie spolu s ďalšími látkami, ktoré sa uvoľnia do krvi, zrýchlia činnosť srdca, zvýšia prítok krvi do horných a dolných končatín, rozšíria zrenice, aby skvalitnili periférne videnie, zintenzívnia potenie, podnietia duševnú činnosť a sústredenie, vyplavia z kostí vápnik na podporu zrážania krvi a do krvného obehu presunú zo zásob glukózu. Cieľom je pripraviť telo na to, aby zvládlo „nebezpečenstvo“, akoby išlo doslova o život.

Sympatiková časť ANS navyše odstaví telesné funkcie, ktoré nie sú nevyhnutné na prežitie, a potlačí trávenie, imunitu, obnovu i regeneráciu.

Hypotalamus zároveň stimuluje podmozgovú žľazu (hypofýzu), ktorá takisto tvorí súčasť mozgu a produkuje hormóny. Hypofýza následne uvoľní do krvného obehu adrenokortikotropný hormón (ACTH, kortikotropín), ktorý v nadobličkách vyvolá vylúčenie ďalšieho hormónu – kortizolu. Ten pôsobí dlhšie ako adrenalín a z krátkodobého hľadiska potláča alergické reakcie, zápal a imunitu. (Z dlhodobého hľadiska preto zvyšuje náchylnosť na infekcie.)

ACTH v nadobličkách podnieti uvoľnenie aldosterónu, hormónu, ktorý zvyšuje objem krvi, a teda aj jej tlak.

Hypofýza vylúči aj tyreotropný hormón (TSH, tyreotropín), ktorý v štítnej žľaze navodí tvorbu ďalšieho hormónu, tyroxínu. Ten zvýši intenzitu metabolizmu, hladinu cukru v krvi (s cieľom poskytnúť organizmu zdroj energie), krvný tlak a frekvenciu srdca a dýchania. Okrem toho zrýchli črevnú peristaltiku, čím neraz vyvolá hnačku – častý vedľajší účinok prežívania mimoriadne stresujúcej udalosti.

Ako vidíte, jedna znepokojujúca myšlienka môže spustiť zložitú kaskádu telesných reakcií. Hoci ich cieľom je zvýšiť šancu na prežitie z krátkodobého hľadiska, ak ich budete aktivovať dlhodobo, namiesto napätia začnete cítiť únavu a napokon sa celkom vyčerpáte. Aby ste zvládli naliehavú situáciu, organizmus začne následkom stresovej reakcie bežať na plné obrátky. Ak však v takomto stave zostanete dlhší čas, oberie vás to o energiu. Telo začne zlyhávať, budete ustavične unavení a stanete sa náchylnými na infekcie. Možno zistíte, že na stresujúce situácie reagujete prehnane, cítite sa deprimovaní a zo života sa netešíte tak ako predtým. Bežné sú aj poruchy pamäti a horšia schopnosť sústrediť sa.

Dobrou správou je, že stať sa odolnejším proti životným útrapám, cítiť sa lepšie, mať dostatok energie a znova sa tešiť zo života je možné. K tomuto cieľu vás privedie náš protistresový program. Keď ho chcete dodržiavať, musíte si osvojiť celkom nové poznatky o tom, ako funguje ľudské telo: ako získavame energiu, ako reagujeme na stres, aká je podstata našej mysle, ako v dôsledku evolúcie potrebujeme určité živiny a prečo iné látky narúšajú dosiahnutú rovnováhu.

Stručne povedané, stres a únava svedčia o tom, že máme problém prispôsobiť sa nespočetnému množstvu výzev – výživových, chemických, telesných, spoločenských či psychických –, ktoré pred nás stavia moderný život. Aby sme si urobili lepšiu predstavu o tom, prečo sa to deje, musíme pochopiť, ako sme dospeli až do tohto štádia. Preto sa najskôr bližšie pozrieme na ľudské dejiny.

Zvyšovanie chemickej záťaže

Na chvíľu si musíme rozšíriť obzor a preskúmať chemickú históriu ľudstva. Tri milióny rokov sme boli lovci a zberači, ktorí prijímali 100 percent potravy v prírodnom (najmä surovom) stave. Keď sa z nás stali roľníci a farmári, ďalších 10 000 rokov sme sa živili nespracovanou, organickou stravou. Potom... prásk! Nastala priemyselná revolúcia a zrodila sa súčasná strava, ktorá je plná rafinovaných, spracovaných potravín bohatých na tuky a cukry. Následkom vývoja rozličných priemyselných odvetví zaplavili svet syntetické látky. Americká chemická spoločnosť (American Chemical Society) ich dnes registruje vyše 10 miliónov – 3 500 z nich tvorí súčasť stravy, ďalších 3 000 sa nachádza v drogistickom tovare od toaletných potrieb až po čistiace prostriedky.² V našom bezprostrednom okolí sa skrýva množstvo polutantov, pesticídov, kontaminantov vôd a ďalších potenciálne škodlivých látok.

Nečudo, že vzorka krvi ktoréhokoľvek dnešného človeka neraz obsahuje stovky chemikálií, ktoré nikdy netvorili súčasť evolučného plánu Homo sapiens. Zaťažuje to ľudský organizmus, a keď sa ocitne v strese, jeho výživové požiadavky stúpajú. Moderné metódy intenzívneho poľnohospodárstva a spracúvania potravín sa však naďalej vyvíjajú. Pokrmy, ktoré by nás mali živiť, obsahujú čoraz menej živín a čoraz viac sa líšia od toho, čo by sme vzhľadom na evolúciu mali jesť.

Živočíchy, ktoré konzumujeme, nie sú zdravé, ale tučné. Väčšinu druhov zeleniny neprirodzene stimulujeme, aby rástli rýchlejšie, používame umelé hnojivá a pesticídy. Namiesto toho, aby sme jedli celé plody, extrahujeme z nich sacharidy alebo pijeme šťavy, ktoré sú na ne bohaté. Obilniny, ktoré prijímame, sú zväčša rafinované, teda zbavené mnohých živín. To však ešte nie je všetko. V skutočnosti jeme o polovicu menej ako predkovia, lebo nie sme ani spolovice takí fyzicky aktívni. Inak povedané, prijímame menej potravy (nezabudnite, že stravu predkov tvorili výlučne nespracované, nerafinované potraviny), z ktorej získavame živiny. Väčšina z nás nedostáva ani minimálne odporúčané denné dávky (ODD) esenciálnych živín, nieto ešte optimálne množstvá, ktoré podporujú zdravie.³ Môžeme sa teda čudovať, že nerealizujeme celý svoj potenciál?

Menej intenzívna fyzická aktivita

Asi tri milióny rokov boli ľudia telesne veľmi činní. Máme dokonca akýsi „piaty prevodový stupeň“, ktorý sa aktivuje pri uvoľnení adrenalínu, aby nám dodal energiu a zlepšil fyzickú schopnosť zvládnuť núdzovú situáciu (podrobnosti nájdete na s. 21). V prípade predkov platilo, že po strese nasledovala reakcia, ktorá podporila činnosť – zápas s dravcami alebo útek pred nimi.

Dnes sú zdrojom stresu dopravné zápchy, nátlak na pracovisku, finančné problémy, správy zo sveta, hádky s partnerom či sledovanie desivého filmu. Na psychickej úrovni totiž tieto faktory vnímame ako hrozby napriek tomu, že telesnú reakciu si vyžadujú iba zriedka. Ako sa teda organizmus vyrovnáva so všetkými hormónmi, ktoré sa uvoľňujú pri strese a ktorých účinky má kompenzovať fyzická aktivita?

Moderný človek v porovnaní s predkami vynakladá na telesnú činnosť iba zlomok energie. Mnohí z nás navyše nie sú dostatočne fyzicky zdatní a zvládnu iba niekoľko kľukov a ľahov-sedov (tzv. brušákov). Žijeme v automatizovanom svete a aktivity, ktoré sme vykonávali kedysi, majú na starosti prístroje šetriace energiu. Čiu energiu však uchovávame? Jedno staré čínske príslovie hovorí: „Ten, kto štiepa drevo, sa zahreje dvakrát.“ Výzvou súčasnosti je zreorganizovať fyzický život ľudí tak, aby podporoval zdravie a vitalitu.

Psychické tlaky

Zložitý moderný svet sa na spoločenskej a psychickej úrovni zmenil na nepoznanie. Ešte pred troma generáciami musel človek urobiť dve dôležité rozhodnutia: s kým sa zosobáši a ktoré povolanie si zvolí. Dnes sa priemerne 42 percent manželstiev končí rozvodom, ktorý takmer v polovici prípadov nastane počas prvých desiatich rokov.⁴ Väčšina ľudí prechádza z jedného vzťahu do druhého, pričom odlúčenia a nové začiatky sprevádza množstvo stresujúcich okolností, najmä ak sú v hre aj deti. Platí to aj o pracovnom živote, pretože veľa ľudí každé štyri roky zmení zamestnanie.

Iróniou osudu je, že hoci očakávame vzostup životnej úrovne, mnohí z nás pracujú tvrdšie ako kedykoľvek predtým a majú menej voľného času. Ďalší sa musia vyrovnávať so stresom, ktorého príčinou je nezamestnanosť. Následkom rýchleho technického vývoja sa ocitáme na nekonečnej krivke učenia. Nejeden z nás si niekoľkokrát denne číta e-maily, dokonca aj na dovolenke. Jeden z piatich mladých Američanov priznáva, že si kontroluje smartfón počas sexu! Nezriedka sa zobudíme a okamžite si spomenieme na nekonečný zoznam vecí, ktoré treba urobiť. Väčšinu dňa sa nám myšlienky v hlave krútia ako kolotoč. Podľa odborníkov ich počas dňa môžeme mať až 50 000. Väčšina z nich – pravdepodobne až 95 percent – sa však opakuje.

Nedostatočná adaptácia

Azda sa vieme dostatočne prispôsobiť a všetko je v poriadku, ale možno sa nám to nedarí. Naša schopnosť adaptovať sa závisí od stavu nervovej sústavy, endokrinnej sústavy (sústavy žliaz s vnútorným vylučovaním) a imunitného systému. Preto nie je náhoda, že hormonálne poruchy, ako je neplodnosť, ťažkosti v menopauze či andropauze (mužský náprotivok menopauzy), hypofunkčná štítna žľaza, rakovina prsníka alebo prostaty, sú na vzostupe; že duševné poruchy od depresie cez úzkosť až po schizofréniu dnes v Spojenom kráľovstve každoročne postihujú jedného zo štyroch ľudí;⁵ že výskyt Alzheimerovej choroby dosahuje epidemické rozmery; že ADHD (poruchu pozornosti sprevádzanú hyperaktivitou, hyperkinetickú poruchu) diagnostikujú až 10 percentám detí; že výskyt chronického únavového syndrómu, alergií a zápalových ochorení – od astmy až po ekzém – rýchlo stúpa u detí i dospelých. To všetko sú totiž prejavy neschopnosti prispôsobiť sa.

Slabá adaptácia sa prejavuje nedostatkom energie, poruchami pamäti a nesústredenosťou, trvalou únavou a neschopnosťou zvládať stres. Je smutné, že tisíce ľudí, ktorí sa horko-ťažko dovlečú k lekárovi, aby sa dopátrali riešenia, často odchádzajú s prázdnymi rukami. Dočkajú sa jednoduchého konštatovania: „Žiaľ, taký je život.“ Prípadne dostanú lieky na terapiu duševných ťažkostí, ktoré sú vraj základom týchto „nevysvetliteľných“ príznakov.

Ako sa prispôsobiť a dosahovať úspech

Ak vám to pripadá dôverne známe, neklesajte na mysli. V tejto knihe vám ukážeme, ako sa v stresujúcich časoch adaptovať a prosperovať. Ak máme v dvadsiatom prvom storočí vybudovať nový svet, potrebujeme lepšie formy komunikácie, organizovania a správania, ako aj starostlivosti o svoje telo. Tá zahŕňa úpravu stravy a životného štýlu.

Predstavte si, o čo lepšie sa budete cítiť, keď budete mať ustavične dostatok energie, bystrú myseľ a spoľahlivú pamäť, keď budete emočne vyrovnaní a schopní zvládnuť nevyhnutné životné výzvy. Vieme, že to máte na dosah. Pracovali sme totiž so stovkami klientov a pozorovali, ako sa zbavili únavy, vybudovali si odolnosť proti stresu a vyriešili množstvo ďalších zdravotných problémov. Keď nás navštívili, netušili, že to všetko sú následky stresu.

Pri pilotnom výskume, ktorý Patrick uskutočnil v Ústave pre optimálnu výživu, účastníci dostávali „optimálnu výživu, ktorá sa dosahovala zmenami v strave a podávaním výživových doplnkov“. Zistil, že 79 percent účastníkov si všimlo nárast energie, 60 percentám sa zlepšila pamäť a duchaprítomnosť a 66 percent z nich sa cítilo emočne vyrovnanejšie. Vyše polovice (54 percent) dosiahlo v jednoduchom stresovom teste (podobný nájdete nižšie) zlé výsledky – na viac ako päť otázok odpovedalo kladne. Po šesťmesačnom programe optimálnej výživy však ich počet klesol na 28 percent.

Vďaka jednoduchej úprave stravy sa počet účastníkov s vysokým skóre znížil takmer na polovicu napriek tomu, že otázky, na základe ktorých sa hodnotila intenzita stresu, vôbec nesúviseli s výživou. Z toho vyplýva, že to, čo jete, výrazne ovplyvňuje množstvo energie i schopnosť prispôsobiť sa stresu a zvládnuť ho na duševnej, emočnej, telesnej či chemickej úrovni.

Otestujte sa

 Máte menej energie ako kedysi?

Keď sa chcete uvoľniť, trápi vás pocit viny?

Cítite ustavičnú potrebu dosahovať úspech?

Nemáte jasnú predstavu o životných cieľoch?

Ste mimoriadne súťaživí?

Pracujete intenzívnejšie ako väčšina ľudí?

Ľahko sa rozhneváte?

Vyvolávajú vo vás náročné situácie úzkosť či paniku?

Často sa snažíte vykonávať dve, tri úlohy súčasne?

Robí vám problém uvoľniť sa alebo vypnúť?

Vyhýbate sa cvičeniu preto, lebo ste priveľmi unavení?

Ak odpoviete kladne aspoň na päť otázok, svedčí to o tom, že ste značne vystresovaní. Čím vyššie skóre dosiahnete, tým negatívnejšie vplýva stres na váš život. Keď absolvujete 30-dňový protistresový program, znova sa otestujte (vysvetlenie nájdete v šiestej časti) a všimnite si rozdiel.

Formy komunikácie

Adaptačný systém sa zakladá na zachovaní rovnováhy medzi rozličnými formami komunikácie, ktorých zmyslom je udržiavať organizmus vo „vyladenom“ stave a zabezpečovať jeho maximálny výkon. Tento systém zahŕňa najmä hormóny, neurotransmitery, imunitné bunky a imunitné signalizátory. Všetkými týmito zložkami sa budeme podrobnejšie zaoberať v ďalších kapitolách.

Každá z nich vzniká z potravy, ktorou sa živíte. Ak si nezabezpečíte prísun dôležitých látok, komunikačná sieť sa začne rozpadať. Predstavte si telo ako veľkomesto, ktoré je plné pracujúcich, podnikov a obchodných trás na dovoz a vývoz potrebného tovaru, a disponuje komunikačnou a doručovacou sieťou. Ak nastane nedostatok nevyhnutných vecí alebo na dopravnom systéme vypukne štrajk, nič nebude bežať hladko. Všetko sa spomalí. Harmónia sa vytratí a intenzita stresu stúpne. Platí to aj o nás, keď celkový vstup – výživový, environmentálny, psychický či telesný – neuspokojuje potreby alebo prevyšuje adaptačné schopnosti. Prejavuje sa to stresom a únavou.

V ďalších kapitolách vysvetľujeme, ako kúsky tejto skladačky zapadajú do seba. Niektoré sú pre určitých ľudí dôležitejšie ako iné. Keď si však urobíte celkový prehľad, zistíte, ktoré z nich sú kľúčové a pomôžu vám dosiahnuť väčšiu vitalitu, pohodu a odolnosť proti stresu.

3. KAPITOLA

Ako sa vymaniť zozačarovaného kruhu stresu aúnavy

Stres aúnava nie sú novinkou. Vpriebehu dejín ľudstvo hľadalo spôsoby, ako obmedziť negatívne vplyvy týchto faktorov. Viedlo to kukoncentrácii cukru astimulancií, napríklad tých, čo sa nachádzajú vkáve, čaji, tabaku, čokoláde či sladkostiach, ktorej cieľom malo byť vzpruženie. Počas priemyselnej revolúcie sa presadila konzumácia týchto látok ako „drog prepracujúcich“. Zatiaľ čo naši predkovia sa prebíjali tvrdými, fyzicky náročnými životmi, dreli napoliach aobávali sa, že nebudú môcť položiť nastôl dostatok jedla, dnes mnohí znás trpia následkom rýchleho životného tempa, sedavého spôsobu života a „podvýživou bohatých“. Obyvatelia Západu sa tešia znadbytku potravy, no keďže je zveľkej časti spracovaná arafinovaná, sužuje ich nedostatok živín, ktoré potrebujú naoptimálne fungovanie. Nielenže konzumujeme menej prírodných potravín, ale celkovo jeme oveľa menej ako naši predkovia, ktorí vynakladali oveľa viac energie. Preto neprijímame rovnaké množstvá esenciálnych mikroživín. Podľa istého prehľadu, ktorý uverejnil časopis Journal of the Royal Society of Medicine, je najpraktickejším riešením nahrádzanie rozdielu užívaním výživových doplnkov.⁶ Nerobí to však veľa ľudí. Väčšina znás si nedopraje optimálnu výživu, následkom čoho bunky nemôžu účinne uvoľňovať energiu. Jedným zprvých prejavov nedostatočnej výživy je únava.

Ako sme videli vdruhej kapitole, zložitú arozsiahlu kaskádu biochemických procesov vcelom tele môže spustiť jediná stresujúca myšlienka. Spotrebuje sa pritom veľa živín, aak ich neprijímate voptimálnom množstve – častý stres spôsobuje ešte väčší nedostatok –, vaše telo pravdepodobne bude fungovať sešte menšou účinnosťou. Následkom toho budete cítiť väčšiu únavu, životné výzvy vás budú viac zaťažovať abudete trpieť rozličnými ďalšími príznakmi odnejasného myslenia až postratu libida.

Ako proti tomu bojuje väčšina ľudí? Siahne popovzbudzujúcom prostriedku alebo, ako zistíme čoskoro, znova sa vystresuje, lebo tým vyvolá vylúčenie ďalších stresových hormónov. Tie zabezpečia rýchle uvoľnenie energie, ktorá ich udrží vchode.

Nutkanie doplniť „palivo“

Zažili ste už okamih, keď ste boli schopní vraždiť, len aby ste sa dostali kukoláču, kdvojitému espresu, tabuľke čokolády či hrianke? Nech už bol objekt túžby akýkoľvek, nutkanie zmocniť sa ho vám vtej chvíli pravdepodobne pripadalo neprekonateľné. Je to však úplne normálna reakcia napokles energie, zaktorým sa často skrýva nedostatok „paliva“ vtele. Hlavným zdrojom energie uľudí je glukóza, bežne známa ako hroznový či krvný cukor.

Získavame ju konzumáciou sacharidov. Zložené sacharidy sa vtráviacom trakte rozložia namolekuly monosacharidov, ako je glukóza, ktoré sa vstrebávajú dokrvného obehu aprechádzajú dobuniek, aby sa znich uvoľnila energia. Podľa ideálneho scenára by sme mali jesť správne množstvo sacharidov s pomalým uvoľňovaním, ktoré zabezpečujú trvalý prísun glukózy. Tá zaistí stabilnú hladinu krvného cukru, zdroja energie precelé telo vrátane mozgu. Problém je vtom, že väčšina znás sa takto nespráva – konzumujeme priveľa rafinovaných sacharidov s rýchlym uvoľňovaním avynechávame jedlá, čo má zanásledok kolísanie hladiny krvného cukru sviacerými vrcholmi adnami vpriebehu dňa. Tento jojo efekt sa prejavuje, aj pokiaľ ide omnožstvo energie asústredenosť.

Priprudkom poklese hladiny glukózy túžime posladkých potravinách či stimulanciách, prípadne sa vrháme dostresujúcich situácií (sodovzdaním práce napríklad čakáme doposledného termínu alebo si nedoprajeme dostatok času nato, aby sme poľahky chytili vlak). Sladkosti nám poskytujú cukor priamo, zatiaľ čo stimulanciá astres aktivujú nadobličky. Tie vylučujú hormóny, ktoré zvyšujú jeho hladinu vkrvi. Nech už vykročíte poktorejkoľvek ceste, vyvoláte urýchlené dodanie zdroja energie – glukózy – bunkám. Toto expresné doručenie si však vyberá svoju daň – rýchlo vedie knedostatku kľúčových živín akolísaniu hladiny krvného cukru. Práve preto niekoľko hodín pokonzumácii cukru astimulancií alebo poodznení stresujúcej situácie spozorujete značný pokles energie aschopnosti sústrediť sa. Cítili ste sa už ospalí potom, čo ste si pochutili navrecku sladkostí alebo dezerte sobsahom cukru? Ako proti tomu bojujú mnohí ľudia? Ďalším cukrom, stimulanciami či stresujúcimi situáciami. Atak sa začarovaný kruh udržiava.

Väčšina znás si pravdepodobne nevolí stres vedome, nevdojak sa však vrháme dosituácií, ktoré udržiavajú závislosť odadrenalínu. Tak sme sa totiž naučili žiť. Návykovo pôsobia aj cukor astimulanciá nielen zdôvodu, že zvyšujú hladinu glukózy, aby sme sa mohli odlepiť oddna, ale aj preto, lebo vyvolávajú uvoľnenie endogénnych látok – opioidov adopamínu –, ktoré navodzujú dobrú náladu.

Závislosť odcukru astimulancií

Podľa výskumu, ktorý spolu skolegami uskutočnil doktor Bartley Hoebel zPrincetonskej univerzity, sa odcukru môžu stať závislými aj živočíchy. Keď im ho prestal podávať, javili všetky charakteristické abstinenčné príznaky vrátane trasu.⁷ Čím väčšmi si totiž človek stimuluje uvoľňovanie dopamínu, tým menej citlivým sa stáva najeho účinky. Vistom zmysle nadobúda rezistenciu proti tomuto neurotransmiteru, preto baží počomsi – pravdepodobne pocukre, alkohole či kofeíne –, čo podnecuje akúsi prirodzenú dopamínovú špičku. Tá naruší hladinu krvného cukru, čo človeka oberie oenergiu, dobrú náladu aodolnosť proti stresu, ako aj oschopnosť mať podkontrolou telesnú hmotnosť.

Doktorka Candace Pertová, bývalá profesorka zÚstavu fyziológie abiofyziky Zdravotného strediska Georgetownskej univerzity voWashingtone, vyhlásila: „Cukor pokladám zadrogu, značne prečistený rastlinný produkt, odktorého sa môže vyvinúť závislosť. Spoliehať sa nato, že nás vzpruží umelý zdroj glukózy, cukor, je porovnateľne, ak nie rovnako nebezpečné, ako pichať si heroín.“⁸ Doktorka Pertová patrila doskupiny vedcov, ktorí prišli nato, akú úlohu privzniku závislosti hrajú endorfíny – endogénne látky, ktoré aktivujú opioidy. Jej názor podporuje množstvo výsledkov výskumu.⁹

Je zrejmé, že príjem cukru, nikotínu či kofeínu (vpodobe koly, energetických nápojov, kávy, čaju ačokolády) astresujúce situácie, príznačné predvadsiate prvé storočie, vážne narúšajú hladinu krvného cukru. Priprieskume 100% Health sme zistili, že vysoká spotreba občerstvenia sobsahom cukru, jeho pridávanie dojedál apitie čaju, kávy či koly súvisí stakmer dvojnásobnou pravdepodobnosťou, že človek pocíti značný pokles energie.

Prečo si potom takto komplikujeme život? Odpoveď znie, že milióny znás uviazli vzačarovanom kruhu vrcholov adien hladiny krvného cukru aväčšinou sa cítime vyčerpaní avystresovaní. Stimulanciá nám síce zabezpečujú okamžitý prísun energie akrátkodobú odolnosť, vskutočnosti však, samozrejme, problém znásobujú.

Neraz konzumujeme sacharidy srýchlym uvoľňovaním, ktorých zdroje neobsahujú nijaké vitamíny aminerály, alebo vúsilí prekonať rannú únavu predpoludním vypijeme dve, tri šálky kávy. Pokles hladiny krvného cukru pojedle sa učíme zvládnuť vypitím ďalšej kávy. Ak sme nejedli dve hodiny, siahneme poďalšej šálke. Keď sa poťažkom dni dovlečieme domov, znova si doprajeme kávu, aby sme nezaspali. Potom si nalejeme alkohol, aby sme sa ľahšie zbavili účinkov adrenalínu adopriali si niekoľkohodinový spánok.

Teraz už asi chápete, prečo sú stres, cukor astimulanciá také návykové. (Otom, že ste odnich závislí, sa presvedčíte tak, že 48 hodín poich vysadení budete trpieť abstinenčnými príznakmi.) Nielenže vás oberú oenergiu, ale môžu vám naštrbiť aj zdravie.

Schopnosť ľudského tela detoxikovať nežiaduce látky je obmedzená. Nadmerný príjem cukru astimulancií anedostatočná výživa preťažujú jeho kapacitu. Len čo ju výraznejšie prekročia, schopnosť zvládať bežné stresujúce situácie moderného života sa naruší.

Je to začiatok chronickej únavy, alergií, potravinovej intolerancie, precitlivenosti narozličné látky, nízkej tolerancie alkoholu afajčenia, depresie, výkyvov nálady apocitu, že nemáte život podkontrolou. Telo sa prakticky ocitlo vstave najvyššej pohotovosti, sktorým sa spája zvýšené riziko zápalových ochorení, ako je astma či ekzém, bolesti kĺbov ahlavy, celkového pobolievania anapätých svalov, ktoré sa nikdy celkom neuvoľnia. Ak si tieto príznaky nebudete všímať, povedú kvzniku vážnejších, degeneratívnych chorôb.

Platí to aj oľudskej mysli. Máme iba obmedzenú schopnosť zvládať situácie, ktoré vnímame ako stresujúce či náročné. Ak sme preťažení, schopnosť postaviť sa novým výzvam sa zníži. Začneme reagovať prehnane, budeme sa cítiť zdrvení, stratíme zmysel života abudeme deprimovaní alebo priveľmi úzkostliví.

Cesta kzdraviu

1 P. Holford akol.: 100% Health survey: acomparison of the health and nutrition of over 55,000 people in Britain, Holford & Associates, január 2010 (dostupné naadrese https://www.patrickholford. com).

3 Pozri https://www.patrickholford.com/advice/supplements-optimumdailyallowances.