Start

M. J. SUMMERSOVÁ

ROZCHOD

Z anglického originálu Break in Two

preložila Ivona Mertusová.

Redigovala Vlasta Greschová.

Korigovala Erika Kotvasová.

Obálku navrhla Soňa Šedivá.

Technická redaktorka Helena Oleňová.

Vydalo vydavateľstvo Ikar, a. s., Bratislava v roku 2015

ako svoju 747. publikáciu v elektronickej podobe.

Sadzba a zalomenie do strán PRO 2, a. s., Bratislava.

ISBN 978-80-551-4293-7

Venovanie

Pre J, môjho Cola,

len oveľa vzrušujúcejšieho

a bez koňa.

Poznámka autorky

Milí čitatelia,

veľká vďaka, že ste si vybrali túto knihu! Dúfam, že ste postavy v nej prijali s rovnakou láskou, s akou som ich ja tvorila. Rozchod je výtvorom mojej fantázie, preto Cole a Claire nemusia praktikovať bezpečný sex. V reálnom živote sa, prosím, vždy počas intímneho styku s partnerom chráňte.

Na nasledujúcej strane nájdete zoznam skladieb, ktoré ma inšpirovali pri písaní. Dúfam, že aj vy si nájdete čas vytvoriť si vlastný zoznam skladieb, ktoré budete počúvať počas čítania (mohli by prehĺbiť váš zážitok, tak ako mne), alebo len na chvíľu položiť knihu a nechať svoju myseľ (a ostatné časti tela) blúdiť. Takže, nalejte si pohár vína a užívajte si.

Želám vám lásku, úžasný sex a šťastie.

M. J.

Zoznam skladieb

knihy Rozchod

Just a Fool – Christina Aguilera a Blake Shelton

Do Right Woman, Do Right Man – Aretha Franklin

(Everything I Do) I Do it for You – Brian Adams Hero – Enrique Iglesias

Have a Little Faith in Me – Jewel

Fix You – Coldplay (X & Y) Sadeness – Enigma

Almost Full Moon – Enigma

Return to Innocence – Enigma

Have You Ever Really Loved a Woman? – Bryan Adams

My Hero (acoustic live version) – Foo Fighters (Skin and Bones)

Let’s Get In On – Marvin Gaye

PRVÁ ČASŤ

Stretnutie

KAPITOLA 1

SEATTLE

Claire Hatleyová sedela v aute, po oknách stekal dážď. Bola pred domom, ktorý už nikdy nenazve domovom. Práve popchala posledné veci do auta a skôr než definitívne odišla, nechala na kuchynskom stole kľúče. Vedľa nich ležal odkaz: Antonio, dúfam, že ona za to stojí. Choď do pekla. Claire. Nezdržiaval sa doma od ich veľkej hádky pred dvomi dňami. Obom bolo jasné, že od neho odíde, a tak sa držal mimo, zrejme sa presťahoval k Stacey.

Claire si zložila hlavu na volant, len aby sa znova nerozplakala, vyčerpaná z balenia a plaču. Odkedy zistila, že Antonio si našiel inú a ani sa jej to neunúval povedať, neprestajne nariekala. Naštartovala, zhlboka sa nadýchla a vyšla na cestu. Bez jediného pohľadu späť začala novú kapitolu svojho života.

Claire potrebovala zo Seattlu vypadnúť, hoci bol jún, jej najobľúbenejší mesiac v tomto milovanom meste. Utekala pred dažďom, spomienkami a ľuďmi, o ktorých si myslela, že sú jej priatelia, no zradili ju tým, že nepokladali za potrebné povedať jej o Tonyho ľúbostných aférach. Nevedela, čo bolelo viac – že ju podvádzal, alebo že to jej takzvaní priatelia pred ňou tajili.

Keď odbočila na diaľnicu, zazvonil jej mobil. Prepla na hands-free, volala jej sestra Janet, ktorá žila v Londýne.

„Ahoj, sestrička, malá kontrola. Ako sa máš?“ Claire zadržala vzlyk. „Už som sa mala aj lepšie.“

„Kde si, zlatko?“

„Som na ceste do Colorada,“ odvetila Claire s povzdychom, nemala silu sa pretvarovať.

Na druhom konci nastala badateľná pauza a potom Janet zatiahla tým najjemnejším hláskom, ako vždy keď Claire robila niečo, čo by neskôr mohla ľutovať. „Srdiečko, prečo jednoducho neprídeš sem? Môžeš ostať s Tedom a so mnou, ako dlho budeš chcieť. Teraz by si mala byť s ľuďmi, ktorí ťa majú radi.“

„Nemôžem. Veľmi si cením tvoju ponuku, ale jednoducho nemôžem. Nejaký čas potrebujem byť sama. Ak to nezvládnem, sľubujem, pobežím za tebou. Okrem toho, nechcem sa presťahovať z jedného daždivého mesta do druhého. Potrebujem trochu slnka.“ Vtom si Claire uvedomila, že sa chveje, a zapla kúrenie.

„Nuž, ak ti chýba slnko, môžeme sa stretnúť povedzme v Španielsku alebo dokonca na Floride a stráviť spolu dovolenku. Sľubujem, že to bude zábava! Môžeme si vyrobiť malé vúdú bábiky v podobe trkvasa Tonyho, opíjať sa, prejedať sa.“ Jej hlas sa vytratil do stratena, čakala na odpoveď.

„Vďaka, Jen, ale mám povinnosti. Potrebujem byť do piatka v Colorade, čaká ma pracovný pohovor. Majiteľovi ranča som povedala, že to dovtedy stihnem. Súrne zháňa šéfkuchára.“

„Naozaj si myslíš, že budeš šťastná na ranči, kde budeš vyvárať pre bandu drsných kovbojov a zazobaných karieristov, ktorí prekonávajú krízu stredného veku?“ pokúsila sa Janet o posledný výstrel, aby ju od toho odhovorila.

Claire sa zaťala, nechcela nátlak. „Preháňaš, Janet. Chlapík sa snaží vynoviť svoj ranč; chcel by mať luxusnú kuchyňu, akú jeho zámožní klienti očakávajú. Chce zmeniť tuctovú jedáleň na prvotriednu reštauráciu. Pre mňa to znamená šancu riadiť vlastnú prevádzku, zostaviť jedálny lístok a zmeniť kuchyňu. To som vždy chcela, ale hlavne ma to dostane zo Seattlu, kde by som sa musela dívať na Trkvasa vyškereného na bilbordoch, kamkoľvek sa pohnem. Jasné? Takže, mohla by si sa tešiť so mnou, prosím?“ Momentálne nemala trpezlivosť s niekým, kto o nej pochyboval, dokonca ani so svojou staršou sestrou. Mala dosť starostí s vlastnými pochybnosťami.

„Máš pravdu. Prepáč. Teším sa s tebou. Sľúb mi však jedno – vyspíš sa s prvým sexi kovbojom, ktorého uvidíš, a potom mi vyrozprávaš všetky šťavnaté detaily.“

Claire sa zasmiala. „Jasné, dohodnuté. Ak dovolíš, musím sa sústrediť na cestu. Keď budem môcť, pošlem ti esemesku, čo mám nové.“

„To ti aj radím, inak zavolám políciu, aby sa po tebe pozrela. Maj sa, zlatko! Ľúbim ťa! Dávaj si pozor!“

„Ľúbim ťa. Maj sa.“

Claire šoférovala trinásť hodín až do noci, zastavila sa len dvakrát, aby natankovala a trochu si vystrela nohy. Kúpila si kávu a malé občerstvenie, z ktorého si ledva zobla.

Chytali ju záchvaty plaču, strachu aj pocitu vzrušenia aspoň dvakrát za hodinu.

Keď sa vážne zamyslela, jej vzťah s Antoniom bol oveľa dlhšie zlý, ako dobrý. Mali búrlivý milostný vzťah a sotva po štyroch mesiacoch ju vzal do podniku Mayan Riviera a požiadal ju, aby sa k nemu nasťahovala. Ani na sekundu nezaváhala s odpoveďou. Pri spätnom pohľade si uvedomila, že to bol práve ten moment, keď o ňu stratil záujem. Lov sa skončil, čo bola pre Tonyho tá najlepšia časť. Rýchlo ju degradoval zo sexi priateľky na matku. Žiarivo sa na ňu usmieval, keď preňho varila alebo prala jeho bielizeň, ale prestal byť romantický a chodiť s ňou von, dokonca aj milovanie sa stalo zriedkavosťou. Živil sa ako realitný maklér a často sa vyhováral, že je uťahaný z práce alebo z návštevy posilňovne. Keď si spolu vyšli, flirtoval s čašníčkou a chlipne zízal na iné ženy. Spočiatku sa preto s ním škriepila, ale nakoniec to vzdala. Zvyčajne prehodil: „Nie je jedno, kde dostanem chuť, hlavne, že jem doma?“ alebo „Som síce s tebou, ale nie som slepý. Som muž; my chlapi sme veľmi vizuálne založení.“

Už po tisíci krát za posledné dva dni sa jej myseľ vrátila k ich poslednej hádke. Stáli v kuchyni a Tony sa opieral o pult s kľúčmi v ruke, pripravený zdrhnúť. Claire naňho kričala a plakala. Keď napokon z vyčerpania prestala, dlhú minútu sa naňho dívala a tichým hlasom sa opýtala: „Prečo?“

„Neviem. Stretli sme sa, je mladá, priťahuje ma a pomyslel som si Tony, toto môže byť tvoja posledná šanca získať také mladé dievča. A tak som do toho bláznivo šiel. YOLO, chápeš?“

„YOLO? YOLO? To je tvoj dôvod? You only live once, žiješ iba raz?“ zvolala neveriacky. „Páni, celý čas som si myslela, že si jeden z tých lepších, no nielenže ma podvádzaš, ale si aj úplný idiot.“

„Choď dočerta, Claire. Opýtala si sa, tak som ti povedal pravdu.“ Nato sa rozbehol k dverám a navždy zmizol z jej života.

Ak on je úplný idiot, čo som ja, keď som nič nevidela? premýšľala počas šoférovania.

„Takže, Claire, sprav si zoznam toho, čo nenávidíš na Tonym,“ povedala si nahlas, keď si do úst nasypala za hrsť študentskej zmesi. „Potom zabudni, že niekedy existoval.“

Zhlboka sa nadýchla a začala so svojím zoznamom.

„Po prvé: Spôsob, ako sa parádi, než niekam vyrazí. Trávi viac času trhaním obočia, strihaním a úpravou vlasov než ja. To rozhodne NIE JE sexi.

Po druhé: Jeho túlavé oči. Kretén.

Po tretie: Jeho túlavý penis. Je viac ako kretén. Sviniar.

Po štvrté: Ako znevažuje môj vzhľad návrhmi, aby som trávila viac času v posilňovni a menej ochutnávaním z hrncov. Hej, už to samotné ma malo vystríhať, že je hnusný sviniar.

Po piate: Jeho nenápadné poznámky o výbere môjho oblečenia. Naozaj si to chceš obliecť? Máme sa vyparádiť. Debil.

Po šieste: Jeho túlavý penis. To si zaslúži byť v zozname dvakrát.

Po siedme: Vymenil ma za dvadsaťdvaročnú fiflenu s telom pätnásťročného chalana. Uži si s ňou, pako.

Po ôsme: Vždy trúsi iritujúce a odporné poznámky, keď pracujem na novom recepte. Veď je realitný maklér, preboha, nie šéfkuchár. Nerozozná ani šafran od koriandra, ale správa sa ako svetový odborník na danú tému.

Po deviate: Nikdy nepomáha s domácimi prácami. Necháva svoj bordel všade naokolo a za štyri roky ani raz nezdvihol svoje oblečenie zo zeme. Len čaká na mňa, lebo vie, že mi dôjde trpezlivosť a urobím to zaňho. Keď sa sťažujem, vždy vtipkuje o tom istom, o slúžke, ktorá príde v piatok. Naozaj vtipné.

Po desiate: Nikdy nesúhlasí s návštevou mojej sestry a jej manžela v Londýne. Vždy si nájde nejakú chabú výhovorku, ale nikdy nemá problém vyraziť so svojimi kamošmi na golf. Hajzel.

Po jedenáste: To, ako sa pri ňom cítim. Vždy som nervózna, akoby som sa neustále snažila o jeho uznanie. Nikdy nie som sama sebou a nikdy sa neodvážim ukázať svoj zmysel pre humor kvôli Tonymu: zábavné dievčatá nie sú sexi. Áno, som šťastná, že som sa zbavila toho idiota.

Čím viac o tom premýšľala, tým viac si uvedomovala, že bola hlúpa, keď si už pred rokmi nevšimla, aká bol pre ňu zlá voľba. Štyri roky sa usilovne snažila, aby vzťah fungoval, myslela si, že ak mu bude venovať dosť času a úsilia, bude zas všetko ako na začiatku ich vzťahu. Neuvedomila si, že je to nemožné, keďže len ona jediná žila s tou predstavou.

V myšlienkach zablúdila k manželstvu svojich rodičov, keď ešte boli nažive. Celkom sa líšilo od jej vzťahu s Trkvasom. Boli skutoční partneri. Ako tínedžerka bola Claire vždy v rozpakoch z toho, akí sú do seba zamilovaní. Aj sestra a jej manžel boli spolu šťastní. Stretli sa na strednej škole a odvtedy sa od seba neodtrhli. Chodili na rande a spoločne podnikali romantické výlety. Radi sa smiali a navzájom si dokončovali vety. Jednoducho k sebe patrili.

Prečo sa mi nedarí nájsť skutočnú lásku? Čo je to so mnou? premýšľala.

Zastavila v Super 8 pri medzištátnej ceste taká unavená, že si nebola istá, či je v Idahu, alebo v Utahu. Kým sa zapísala a pomaly sa odšuchtala do izby, bolo po polnoci.

Dopriala si dlhú horúcu sprchu, zjedla niekoľko hrstí študentskej zmesi a padla do postele.

Claire sa zobudila o osem hodín neskôr, po prvom poriadnom spánku od zistenia, že ju Antonio podvádza.

„Dokelu! Dokelu! Dokelu!“ Už pred dvoma hodinami mala byť na ceste. Narýchlo si umyla zuby, nahádzala veci do vaku, zbehla sa odhlásiť na recepciu, kde schmatla ponúkanú kávu. Potom vyrazila.

Po hodine jazdy ostala šokovaná, že si od zobudenia na Antonia ani nespomenula. Samozrejme, pomohlo vedomie, že naňho nemôže naraziť, ani na nič, čo by jej ho pripomenulo. Mohla ho nechať za sebou, ale zbaví sa niekedy pocitu poníženia a pochybností o sebe, ktoré sa dostavili, keď ju opustil? Tie neodbytné otázky ‒ Nie som dosť sexi? Nie som dosť inteligentná, pekná, zaujímavá, aby som si udržala chlapa? ‒ opanovali jej myšlienky. Jej sestra ju, žiaľ neúspešne, uisťovala, že na vine nebola Claire, ale číry Trkvasov egoizmus. Ten zavinil, že ju podviedol. No aspoň sa snažila. Bola jej veľkou sestrou.

Vo veku tridsaťjeden rokov sa Claire cítila stará a opotrebovaná. Vymenili ju za dvadsaťdvaročnú hostesku, ktorú sama pred rokom najala na prácu v reštaurácii. Majiteľ poveril Claire nájsť sexi hostesku na upútanie dobre platiacej klientely. Ako vyšlo najavo, hosteska upútala aj Antonia. Claire sa v duchu vrátila k momentu, keď na to prišla. Zavolala z domu do reštaurácie, aby zmenila rozvrh, a Stacey, domýšľavá malá hosteska, zdvihla s tým, že volá Antonio. „Čau Tony, Tučka už odišla? Chceš mi pošepkať pár vzrušujúcich oplzlostí?“

Na linke nastalo ticho a potom sa ozvala Claire: „Nie, Stacey, to som ja, Tučka. Prečo by ti, dopekla, Tony šepkal oplzlosti?“ Stacey, zbabelá štetka, položila.

KAPITOLA 2

COLORADO

Keď Claire prechádzala cez Denver, na nebi nebol ani obláčik. Slnko jasne žiarilo, čo ju vzpružilo. Každá míľa ju vzďaľovala od jej bolestivej minulosti a približovala k ne známej budúcnosti. Srdce jej búšilo, keď obdivovala scenériu drsných Skalnatých vrchov po pravej strane a rozsiahlych plání vľavo. Na takomto mieste nikdy nebola a nádherný, neznámy ráz krajiny ju rozjaril, no zároveň v žalúdku pocítila hrču od nervozity. Sama sa čudovala, že to naozaj robí. Až doteraz žila bezpečný, svetácky život a teraz sa ocitla tu, aby si ho kompletne zmenila. Colorado Springs vyzeralo ako ideálne miesto. Keď uvidela ponuku na prácu, zaujala ju. Ranč blízko hôr sa zdal nádherným miestom na opätovné nadýchnutie a postavenie sa na nohy po všetkom, čo sa stalo. Žiadne spomienky. Žiadne po níženie. Len slnko a čerstvý vzduch na upokojenie jej podlomeného ega a pomoc na opätovné nájdenie vlastnej hodnoty.

Keď Claire nakoniec o pol tretej popoludní dorazila na ranč Black Canyon, oči ju pálili a telo mala boľavé a spotené od dlhého šoférovania. Vypla motor a skontrolovala svoj výzor v zrkadle. Vedela, že nevyzerá práve najlepšie.

Aj keď tu v Colorade na tom zrejme až tak nezáležalo ako v Seattli, obávala sa zlého prvého dojmu. Vytiahla obľúbený lesk na pery a pokúsila sa o pár drobných vylepšení. V kabelke našla hrebeň a gumičku do vlasov, tak si rýchlo stiahla vlasy do konského chvosta. Zhlboka sa nadýchla a vystúpila z auta so srdcom až v hrdle a presviedčala samu seba, že je pripravená na nový začiatok.

Cole Mitchell stál vo dverách stodoly a sledoval ženu, ako parkuje svoje auto. Usúdil, že to musí byť nová šéfkuchárka, ktorú očakával v to popoludnie. Prekvapilo ho, že sa mu zdá zmyselné sledovať ju, ako si nanáša rúž a vyčesáva vlasy. Ešte ju nevidel zblízka, ale už ho priťahovala. Keď vystúpila z auta a ponaťahovala sa, vybral sa k nej so srdečným úsmevom, aby ju privítal.

Claire sledovala, ako k nej kráča muž asi v jej veku, tak po tridsiatke, v džínsoch, v zladenom bielom tričku a slamenom kovbojskom klobúku. Jeho krok bol sebaistý a suverénny, neponáhľal sa, ani sa nevliekol. Dočerta. Naozaj sú tu príťažliví kovboji, pomyslela si.

Keď k nej došiel, oči sa im stretli. Claire nedokázala uhnúť pohľadom, aj keď vedela, že by mala. Bol vysoký, takže musela zdvihnúť hlavu, aby mu pozrela do tváre. Musela sa kontrolovať, aby jej nepadla sánka, keď zbadala jeho nádherné orieškové oči, ústa na zjedenie, jeho ostro rezané črty a krátke, pieskové vlasy vykukujúce spod klobúka.

„Musíte byť Claire. Som Cole Mitchell. Hovorili sme spolu telefonicky.“ Jeho hlas bol naživo rovnako sexi, ako keď spolu hovorili pred pár dňami.

„Teší ma,“ povedala a podala mu ruku. Jeho stisk bol pevný a podržal ho možno o sekundu dlhšie. Mal silné ruky od tvrdej práce a zarazilo ju, keď si uvedomila, že si tak predstavuje aj zvyšok Colovho tela. Keď sklopila zrak k žilám na jeho predlaktí, začervenala sa pri myšlienkach, ktorými by sa rozhodne nemala zaoberať.

Popri Colovi prebehol veľký sivobiely ovčiarsky pes a ký val chvostom na pozdrav. Pozrel na Claire a raz štekol, ako by povedal ahoj.

„To je Otis. Má rád každého, koho mám rád ja.“ Otis si dychčiac sadol vedľa Cola.

Claire pozrela na psa. „Ahoj, Otis.“

Ako na povel pes podišiel k nej a drgol jej do ruky, aby ho pohladkala. Uškrnula sa a čupla si, aby vyhovela jeho žiadosti. „Ty si zlatíčko.“

Cole ju sledoval s uznanlivým úsmevom. „Aká bola cesta?“

„Dlhá, ale v pohode. Pekná šanca pozrieť si krajinu,“ odvetila Claire a znova sa postavila.

„Musíte byť unavená. Napadlo mi, že by sme mohli spraviť pohovor zajtra, ak vám to vyhovuje. Na poslednú chvíľu mi do toho prišlo niečo neodkladné a musím na niekoľko hodín odísť,“ vysvetlil Cole s ospravedlňujúcim výrazom.

„To by mi vlastne celkom vyhovovalo. Môžem využiť poriadny nočný oddych na to, aby som sa na pohovore predviedla čo najlepšie.“ 

„Fajn. Tak vám teda ukážem vašu chatu. Môžem vám pomôcť s vecami, než odídem. Ubytovanie pre personál je trochu do kopca.“

Claire otvorila zadné dvere na svojom aute a vypadlo z nich vrece na odpadky plné oblečenia. Cole ho zachytil ešte pred dopadnutím na zem, ale stihli z neho vykĺznuť čipkové ružové nohavičky. Zachytil ich a s pobaveným úškrnom jej ich opatrne podal. „Vy teda viete, ako urobiť prvý dojem.“

Clairinu tvár okamžite sfarbili rozpaky. Rýchlo si od ne ho vzala nohavičky a strčila si ich do vrecka džínsov. „Tie nie sú moje. Neviem, ako sa tam dostali,“ bránila sa.

Cola rozosmiala jej reakcia. Mal srdečný, hlboký smiech, pri ktorom sa jej srdce takmer zastavilo.

Cole vzal vak s oblečením spolu s veľkým kufrom a čakal, zatiaľ čo Claire schmatla svoju príručnú batožinu, kabelku a ďalší menší kufor. Keď kráčali po vydláždenom chodníku popri reštaurácii a hlavnej budove, mala prvú šancu naozaj vnímať nové okolie a s úžasom sa obzerala. Cole ju sledoval, ako lapá po dychu pri pohľade na veľké jazero. Obklopovala ho pastvina s vysokou trávou, ktorá na druhej strane pokračovala k horám. „Je tu nádherne,“ hlesla s tichým obdivom.

Cestou minuli niekoľko dvojposchodových hosťovských chatiek. Pokračovali ďalej, kým nedošli k chatkám pre zamestnancov – k oveľa menším jednoposchodovým verziám tých pre hostí. Zastali pred poslednou v rade, Cole zložil jej veci na prednej verande a z vrecka vylovil kľúč.

„Táto bude vaša,“ povedal a odomkol dvere. „Je celkom malá, ale myslím, že má všetko, čo potrebujete, ak sa rozhodnete zostať. Dajte mi vedieť, keby ste niečo potrebovali.“

„Som si istá, že mi bude vyhovovať. Už len ten výhľad stojí za to.“

Odniesol jej tašky dnu a zložil ich na podlahu v malej otvorenej obývacej izbe s kuchyňou, potom jej podal kľúč. Spolu sa vrátili po chodníku na parkovisko.

„Môj brat Ben a jeho žena Alicia chystajú večeru pre všetkých v reštaurácii. Nič prepychové, ale dúfam, že sa k nim pripojíte. Večera bude asi o hodinu.“

Práve vtedy sa vo dverách stodoly objavili dvaja mladí rančoví pomocníci. Obaja boli opálení a štíhli, na hlavách mali obnosené kovbojské klobúky. Cole na nich zavolal. „Trey, Dustin, toto je slečna Claire. Bude naša nová šéfkuchárka.“ Keď kráčali k nim, Cole ich sledoval a potom vysvetlil:

„Trey a Dustin sú moji bratranci. Pracujú tu, kým sa ne rozhodnú zdvihnúť zadky a ísť na vysokú.“

„To sa nestane, Cole. Sme rodení kovboji,“ zvolal Trey, vyšší z dvojice. Obaja muži naklonili klobúky ku Claire a pozdravili.

„Musím zaskočiť k O’Reillyovcom. Mohli by ste Claire pomôcť odniesť zvyšok jej vecí do chatky a potom máte pre dnešok voľno, v poriadku?“ Aj keď sa zdvorilostne opýtal, či je to v poriadku, nikto nepochyboval, že ide o rozkaz, nie o prosbu.

Obaja mladí muži zamierili k jej autu. „Jasné, šéfko,“ odvetil Dustin a žmurkol na Claire.

Cole sa obrátil späť ku Claire. „Ak by ste niečo potrebovali, Ben a Alicia sú v reštaurácii. Určite si dajte niečo na jedenie. Ešte raz prepáčte, že musím odísť.“

„Prosím, nerobte si o mňa starosti. Poradím si. Ale aj tak vďaka,“ odvetila a uvedomila si, že už zabudla, aký je dobrý pocit mať niekoho, kto sa o ňu zaujíma.

Cole nastúpil do veľkého bieleho pikapu chevy a Otis naskočil na sedadlo spolujazdca. Kývol jej hlavou a vyrazil aj s prívesom na kone. Claire tam len stála a sledovala, ako nákladiak vychádza z dvora, celkom zabudla, že Dustin a Trey čakajú, aby vyložili jej veci z auta.

„Prepáčte,“ ospravedlnila sa a odohnala nemravné myšlienky na nového šéfa. „Som trocha unavená z cesty.“ Rýchlo odomkla dvere na svojom aute a začala vykladať zvyšok vecí zo zadného sedadla.

„Netrápte sa,“ ozval sa Trey a vzal od nej niekoľko ďalších veľkých vriec na odpadky plných oblečenia.

Ďalšie dve vrecia plné topánok a čižiem podala Dustinovi. S prekvapeným výrazom pozrel na vrecia. „Koľko nôh vlastne máte?“ zavtipkoval.

Claire sa zasmiala. „Len dve, ale veľmi rozmaznané.“

Zdvihla batoh a pár ďalších vriec a trojica sa pobrala k jej chatke. Claire si pomyslela, že by nezaškodilo pár zákulisných informácií ako príprava na pohovor nasledujúci deň, aj keď zo spôsobu, akým ju Cole predstavil, vycítila, že prácu už má istú. „Takže, ako sa vám tu pracuje?“

Dustin odpovedal prvý: „Nuž, kto tu pracuje, pracuje tvrdo, ale Cole a Ben sú k zamestnancom naozaj dobrí. Sú veľmi féroví. Jediné, čo netolerujú, je lenivosť a hrubé správanie k hosťom.“

Claire zaplavila úľava. „S takými pravidlami určite nebudem mať problém.“

Keď bola všetka batožina v chatke, Claire sa poďakovala chlapcom a nasledovala ich na malú verandu. Trey sa na ňu obzrel, než sa pobrali preč. „Hlavne sa teraz nezdržiavajte usporadúvaním svojich topánok, inak zmeškáte večeru! Alicia robí svoje povestné lasagne.“

Claire sa zasmiala. „Pokúsim sa!“ Uškrnula sa sama pre seba, keď ich videla odchádzať, spokojná, ako ju srdečne prijali.

Keď sa Cole viezol na ranč k O’Reillyovcom, mal sa za oberať kobylou, ktorú šiel vyzdvihnúť. Mal pouvažovať, ako ju naloží, keďže nikomu z ranča sa nepodarilo priblížiť k nej ani do vzdialenosti troch metrov, odkedy ju priviezli z aukcie. Mal prísť na to, ako bude koňa trénovať. Namiesto toho sa mu myseľ stále vracala k peknej novej šéfkuchárke Claire Hatleyovej. Nejako sa s ňou cítil spojený, už keď ju sledoval od stodoly, ako si stiahla vlasy dozadu, než vystúpila z auta. Bolo to také intímne, že na ňu nemohol prestať myslieť, kým nezatiahol na úzku prašnú cestu.

Myslel na jej hlas – zmyselný, ale prirodzený – a jej rozpačitý smiech, keď sa jej nohavičky vysypali z vreca. Bol to príjemný zvuk. Rozmýšľal o jej nohavičkách. Boli čipkové a drobné. Myseľ sa mu zatúlala k predstave, ako by mohli vyzerať na jej pekne tvarovanej postave. V žiadnom prípade, Cole, radšej s tým prestaň. Akokoľvek je pekná, alebo akokoľvek dobre by vyzerala v tých nohavičkách, je to šéfkuchárka. A to by bol problém, ktorý teraz nepotrebuješ.

Claire klesla na gauč a zízala na hromadu svojej batožiny. Všetok jej osobný majetok ležal pred ňou v totálnom zmätku. Bola príliš zdrvená, aby mohla čeliť tej hromade, a tak podišla ku chladničke, aby sa pozrela, či v nej niečo je. Na svoje prekvapenie v nej objavila mlieko, vajíčka, syr, nejaké ovocie, bochník chleba a balenie šiestich pív. Claire si vzala pivo, otvorila ho a z kuchynského okna sledovala jazero kúpajúce sa v popoludňajšom slnku. Jagalo sa hlbokou modrou, s vrchmi ako majestátnym horizontom.

Zaplavil ju pocit vzrušenia, keď pomyslela na všetky možnosti, ktoré poskytovalo toto miesto. A aby bola k sebe úprimná, týkalo sa to aj jej nového šéfa. Bol čertovsky sexi a zdal sa starostlivý. V duchu prešla každý detail, ktorý o ňom zatiaľ vedela. V telefóne jej Cole povedal, že s bratom pred pár rokmi prevzali rodinný ranč. Z ich konverzácie nadobudla dojem, že je ambiciózny, ale zároveň priateľský. Keď ho videla s bratrancami, vyžaroval pokojnú autoritu, na dôvažok k tomu srdečnému úsmevu.

Čoskoro sa Clairina myseľ zatúlala k jeho vôni. Voňal čistotou, akoby práve vyšiel zo sprchy v reklame na Old Spice. Čerstvo oholená tvár, dotyk jeho ruky na privítanie, svalnatá postava i to, s akou ľahkosťou niesol jej ťažkú batožinu. Náhle jej líca zahoreli pri spomienke na nohavičky, ktoré si vopchala do vrecka. S rozpačitým smiechom ich vytiahla a hodila do kufra. Pohrabala sa v kabelke, vytiahla mobil a napísala správu Janet, že šťastne dorazila. Keď ju odoslala, zaškŕkalo jej v bruchu. Posledné dni toho veľa nezjedla. Rýchlo sa osviežila, obula si šľapky a pobrala sa do reštaurácie.

Keď Claire otvorila dvere, hneď si to miesto zamilovala; bola to rustikálna a zároveň luxusná miestnosť. Okná na zadnej stene siahali až k vrcholu v strede, prerušené len veľkým kamenným kozubom uprostred. Stoly z čerešňového dreva dekorovali sviečky v sklenenom pohári ako jednoduchá, ale elegantná ozdoba. Lustre z tepaného železa osvetľovali miesta na sedenie nádherným teplým jasom. Blízko kozuba bola naaranžovaná skupina hnedých kožených gaučov a kresiel do útulného posedenia, ideálneho na relaxovanie po dlhom dni na ranči. Steny skrášľovali čiernobiele zarámované fotografie z histórie ranča. Claire pomaly kráčala pozdĺž stien a so záujmom si prezerala jednotlivé snímky. Zastavila sa pri obrázku dvoch chlapcov v plavkových šortkách, sediacich na móle, a rozmýšľala, či je to Cole a jeho brat.

Jej sústredenie prerušil neznámy hlas. „Ty musíš byť Claire.“ Vo dverách do kuchyne stála vysoká štíhla žena a usmievala sa na ňu. „Hádam si môžeme tykať. Som Alicia, Benova žena. Musíš umierať od hladu.“

„Máš pravdu v oboch smeroch. Rada ťa spoznávam, Alicia.“

„Sadni si. Čo ti prinesiem na pitie?“

„Postačí voda, ďakujem,“ odvetila Claire, keď si vybrala stôl blízko okna.

O minútu neskôr sa Alicia vrátila so šalátom Cézar a pohárom vody. „Myslela som, že na začiatok by si si dala šalát.

Spravila som lasagne, ale nebola som si istá, či nie si vegetariánka, tak mi napadlo, že sa najskôr spýtam, kým ti ich naservírujem.“

„To znie výborne, ďakujem. Nie som vegetariánka. Ale môžem sa obslúžiť aj sama. Cítim sa čudne, že tu len tak sedím.“ Claire sa rozpačito pozrela na Alicu.

„Nie, dnes večer si naším hosťom. Musíš byť vyčerpaná po takom dlhom šoférovaní. Ja sa zas cítim trápne, lebo servírujem skutočnej šéfkuchárke svoj chabý pokus o jedlo.“

„Och nie, vôbec sa netráp. Určite mi bude chutiť,“ odvetila Claire s chlácholivým úsmevom. „Trey mi povedal, že sú to tvoje povestné lasagne.“

Alicia sa pobrala späť ku kuchyni a cez plece zvolala: „Hej, ale kvôli čomu povestné?“

Vrátila sa s dvomi taniermi vrchovato naloženými lasagnami, nasledovaná vysokým mužom v džínsoch a šiltovke.

Nápadne sa podobal na Cola, až na nos, ten mal mierne skrivený, akoby bol viackrát zlomený. Pozdravil Claire a položil si svoj tanier s večerou na stôl. Predstavil sa ako Ben, Colov starší brat.

„Nebude ti prekážať, ak sa k tebe pridáme?“ opýtala sa Alicia.

„Ale vôbec nie. Posledných pár dní mi robili spoločnosť len moje myšlienky a poviem vám, že dialógy niekedy fakt nestáli za to.“ Claire im obom pokynula, aby si pri sadli.

Hneď sa s nimi cítila príjemne. Obaja boli veľmi priateľskí a položili jej pár otázok, no nie toľko, aby mala pocit, že je na výsluchu. Rozprávali sa o ranči, o tom, ako ho rodina vlastní už viac ako sto rokov. Ben vysvetlil, že sa rodičia pred rokom rozhodli zanechať ranč, aby mohli cestovať okolo sveta, kým vládzu.

Z pohľadu na nich bolo jasné, že sa Ben a Alicia veľmi ľúbia. Claire pocítila malé bodnutie závisti. Nikdy sa s Antoniom necítila taká zohraná, ako títo dvaja. Vedeli sa navzájom rozosmiať a zdalo sa, že ich fascinuje, keď ten druhý rozpráva. V istom momente Alicia vzala svoju servítku a zotrela Benovi z líca omrvinku. Claire premýšľala, či sa aj ona niekedy bude cítiť príjemne vedľa nejakého muža. Pri Antoniovi bola vždy trochu nervózna, akoby nemohla byť celkom sama sebou. Nemali rovnaký zmysel pre humor, väčšina jej vtipov končila nepochopená. Vedela, že nikdy celkom nenaplnila jeho predstavy o ideálnej priateľke. Nebola preňho dosť chudá a nemala spôsoby, ktoré očakával od svojej manželky, preto z nej žiadnu neurobil.

Keď dojedli, Claire vstala, aby odpratala zo stola. Ben jej jemne vzal tanier z ruky. „My sa o to postaráme, Claire. Dnes večer si náš hosť.“

„Ďakujem. Len sa necítim dobre, že nepomáham,“ povedala Claire.

„Ani na to nepomysli,“ zamiešala sa Alicia. „Určite máš kopu vybaľovania, alebo ak chceš, za hlavnou budovou máme bazén a vírivku. Po dlhej jazde ti dobre padne.“

„Naozaj? To by bolo skvelé!“ zvolala Claire s radosťou.

„Myslím, že si chvíľu odpočiniem a potom tam skočím. Ešte raz vďaka.“

Zaželali si dobrú noc a potom sa Claire lenivo odvliekla späť do svojej chatky, dýchajúc čerstvý horský vzduch za večerného kŕkania žiab. S prekvapením si uvedomila, ako príjemne sa cítila, hoci bola na celkom novom mieste, obklopená cudzími ľuďmi.

Vybalila si toaletné potreby a z kufra vytiahla plavky. Boli dvojdielne, v kráľovskej modrej, ktorá vyzdvihla farbu jej očí. Mala ich na výlete s Antoniom v Mexiku pred štyrmi rokmi a cítila sa v nich nádherná. Bolo to v čase, keď ho ešte bavilo brávať ju na výlety a milovať sa s ňou. Okamžite odohnala tú myšlienku z hlavy, vyzliekla sa a dala si na seba plavky. Potom si na cestu k bazénu natiahla čiernu sukňu a sivé tričko.

Slnko práve zapadalo, keď Claire vliezla do vírivky. Ihneď pocítila, ako sa jej telo v teplej vode uvoľňuje. Sedela chrbtom k tryskám a vychutnávala si výhľad na hory na pozadí oblohy sfarbenej do ružovofialova. S uznanlivým povzdychom sa rozhliadla po svojom novom okolí.

Netrvalo dlho a v mysli sa vrátila späť ku Colovi. Dúfa la, že pri večeri o ňom zistí viac. Ako sa s ním pracuje, keď je s niekým iným. Nemal obrúčku, ale to nič neznamenalo. Dobre, Claire, práve si opustila štvorročný katastrofálny vzťah a on je tvoj šéf. Prestaň lietať v oblakoch, napomenula sa. Nie je žiadna šanca, že by ťa chcel, Claire. Pravdepodobne má priateľku, ktorú nedávno korunovali za Miss Colorado, alebo niečo také.

Vyliezla z vírivky a prešla k bazénu, ladným pohybom skočila do jeho hlbokej časti. Keď zdvihla hlavu z chladivej vody, s prekvapením uvidela Cola stáť na druhej strane bazéna, oblečeného len v čiernych šortkových plavkách.

Mlčky na ňu hľadel. Pohľad naňho, takmer vyzlečeného, predýchavala len ťažko. Bol samý sval, navyše zľahka opálený. Na rozdiel od Antonia, Cole vďačil za svaly tvrdej práci a za opálenie pobytu vonku. Antonio si svaly vydrel v posilňovni a za opálenú pleť vďačil soláriu.

„Oh, zdravím, prepáčte...“ zakoktala a zotrela si z tváre kvapky vody. Náhle ju prepadli obavy, že neoprávnene po užíva bazén, ešte ani nedostala prácu. „Alicia mi povedala o bazéne, čo bolo pre mňa veľmi lákavé. Dúfam, že vám to neprekáža.“

Cole sa usmial. „Vôbec nie. Som rád, že sa cítite ako doma.“ Hodil svoj uterák na ležadlo a vyzul si šľapky.

„Ben povedal, že si s vami dali večeru. Mrzí ma, že som to zmeškal.“

„Och áno, bola znamenitá. Alicia je vynikajúca kuchárka a obaja boli veľmi prívetiví.“

„Výborne. Som rád, že ste sa zoznámili.“

Pobral sa k sprche a pustil vodu. Claire od neho nemohla odtrhnúť zrak, hrýzla si spodnú peru, zatiaľ čo voda stekala po jeho vypracovanom tele. Keď zdvihol ruky, aby si prstami prečesal vlasy, videla všetky svaly na jeho ramenách a chrbtový sval, ktorý ich zvlnil.

„Páni,“ zašepkala mimovoľne.

Ponoril sa do bazéna a vynoril sa oveľa ďalej. Zaplával niekoľko dĺžok, zjavne mal značné skúsenosti. Claire šliapala vodu v hlbokej časti a snažila sa naňho nezízať, keď ladne a mocne rozrážal vodu. Poháňal svoje telo vpred účelne a sebaisto. Po pár minútach si Claire uvedomila, že je načase prestať slintať. Keď vychádzala po schodíkoch z vody, aby prešla k vírivke, cítila na sebe jeho pohľad. Dúfala, že v plavkách vyzerá rovnako dobre ako naposledy, keď ich mala na sebe. Náhle oľutovala ten druhý kúsok lasagní, vedela, že jej bruško vytŕča o niečo viac ako zvyčajne. Zostúpila po schodíkoch do vírivky a usadila sa.

O minútu neskôr sa Claire váhavo otočila k bazénu. Cole práve vychádzal von, zaprel sa svojimi svalnatými pažami o okraj bazéna a jedným švihom sa vytiahol hore. Prešiel k vírivke a usadil sa na okraji, s nohami voľne visiacimi do vody. „Nikdy sa mi nepreje ten výhľad,“ vyhlásil zľahka a zosunul sa do vody. Claire prekvapene vzhliadla.

„Mám na mysli Skalnaté vrchy,“ dodal zmätene. Clairina tvár zružovela. „Ach, iste. Je to úžasné.“ Dokelu.

Najprv nohavičky a teraz vyzerám ako domýšľavka. „Ja mávam taký pocit z mora, najmä pri západe slnka.“

Cole vrhol na ňu zamyslený pohľad. „Ste pekne ďaleko od mora.“ Hľadal v jej tmavomodrých očiach náznak, že by mohla náhle zmiznúť späť do Seattlu k niečomu – alebo k niekomu – od čoho uteká.

Chvíľu sa uprene dívala na jazero a potom sa sústredila späť na Cola. „Popravde, západy slnka v Seattli ani zďaleka nemajú na tento.“

Keď sa ich oči stretli, preskočila medzi nimi iskra a narástlo sexuálne napätie. Claire sa zhlboka nadýchla a prstami si prečesala vlasy, čím sa jej prsia v bikinách zdvihli z vody. Bojovala s nutkaním obliznúť si pery, keď naňho hľadela. Náhle si uvedomila, aké nevhodné je sedieť vo vírivke s novým šéfom večer pred pracovným pohovorom, a rozhodla sa, že sa radšej vráti do svojej chatky. „Musím si tu trocha zvyknúť. Kedy by ste sa chceli zajtra stretnúť?“ opýtala sa. Stále sústreďovali pozornosť jeden na druhého, neschopní uhnúť pohľadom.

Cole si odkašľal a fľochol pohľadom na hlavnú budovu.

„Vstávam skoro. Alicia môže variť aj počas víkendu, ak súhlasíte. Zájdite si ráno okolo ôsmej do reštaurácie na raňajky a hneď potom si odbijeme pohovor. Vyhľadám vás, keď chlapcom rozdelím ranné práce v stajniach.“

Claire vyliezla z vírivky, pričom vtiahla brucho. Cítila sa trochu nesvoja taká obnažená pred mužom s telom, ktoré by bolo ozdobou reklamy na spodnú bielizeň značky Calvin Klein, preto si rýchlo natiahla tričko a sukňu, než vkĺzla do šľapiek. „Platí. Uvidíme sa zajtra.“

Cole sedel vo vírivke a čakal, kým mu opadne erekcia. Rozhodne nepomáhalo, že sa mu myšlienky na Claire sediacu oproti nemu v tých bikinách neustále vracajú späť. Bola nízka, so sexi krivkami, ako Salma Hayeková. Potom sa mu mysľou prehnal obraz, ako sa mu díva do očí, zatiaľ čo si rozväzuje šnúrky na bikinách. Slabo zastenal. Nie, nie, nie. Musím tú myšlienku zničiť v zárodku. Vyliezol z vírivky a skočil do bazéna, dúfal, že mu studená voda pomôže. Zaplával dvadsať dĺžok, zatiaľ čo v duchu prechádzal športové správy, ktoré sledoval predchádzajúci večer, aby svoju myseľ odpútal od Claire. Takmer to zabralo.

Claire sa vrátila do chatky a vliezla do postele. Cítila sa omámená z horúcej vody a z blízkosti takmer nahého, čertovsky vzrušujúceho kovboja. Už roky sa necítila tak zmyselne. Aj keď bola vyčerpaná, prehadzovala sa a otáčala v posteli ešte dobrú hodinu s hlavou plnou myšlienok na Cola. Predstavovala si, že k nej pristupuje vo vírivke a rozväzuje jej šnúrky na bikinách, jeho ústa sa k nej približujú, cíti jeho veľké dlane na celom tele...

Vstala a ošpliechala si tvár studenou vodou. „Prestaň!“ pokarhala svoj obraz v zrkadle. Môže byť ženatý, alebo má priateľku a ak aj nie, taký vzrušujúci muž by nikdy nemal záujem o nudnú starú Claire. Nevedela si udržať ani len Antoniovu pozornosť, a to nebol zďaleka taký muž ako Cole.

V myšlienkach sa vrátila k poslednému razu, keď sa pokúsila zviesť Antonia. Bolo to pred šiestimi mesiacmi. Už celé týždne o ňu neprejavil záujem a práve sledoval zápas amerického futbalu, ktorý si natočil. Claire mala voľný večer, tak sa ho rozhodla naplno využiť. Cestou domov sa zastavila v obchode s bielizňou a vybrala si malé, nariasené čierne negližé. Osprchovala sa a vlasy si vyčesala do strapatého drdola. Starostlivo si naniesla mejkap, navoňala sa parfumom a obliekla si svoj nový kúsok, spolu s čiernymi ihličkami. Cítila sa sexi, keď vstupovala do obývačky, kde sedel Antonio zabraný do zápasu. Postavila sa pred obrazovku a zvodne sa zohla, aby zdvihla vankúšik ležiaci na zemi. Bez jediného pohľadu na ňu pohol hlavou tak, aby videl na televíznu obrazovku za ňou. Narovnala sa, hodila po ňom vankúšik a dala si ruky v bok.

Na sekundu na ňu pozrel, premeral si ju a povedal: „Bejby, dnes nie, je to dôležitý zápas. Inak pekný outfit.“

To poníženie ju zasiahlo. Vrátila sa do spálne, vyzliekla si nočnú košieľku a ihličky a hodila to všetko do smetí. Potom si obliekla flanelové pyžamo a šla spať do hosťovskej izby. Ľahostajne ju odmietol muž, ktorého milovala. Pri spätnom pohľade to dávalo istý zmysel. Pravdepodobne už mal v ten deň sex so Stacey, alebo s nejakou inou ženou.

KAPITOLA 3

Nasledujúce ráno sa Claire zobudila vslnkom zaliatej miestnosti anaspev vtákov. Bolo pol siedmej. Prekvapilo ju, že sa cíti taká plná energie len pár dní porozchode. Rozhodla sa, že si pôjde zabehať, aby sa upokojila, atak rýchlo vyskočila zpostele. Prehrabala sa voveciach, aby našla svoje bežecké topánky, nejaké šortky ašportovú podprsenku, potom sa prezliekla avyšla von. Niekoľko minút kráčala rýchlym tempom, kým sa nedostala kprašnej cestičke pozdĺž brehu jazera. Tam sa Claire rozbehla, už dávno sa necítila tak voľne aslobodne, možno aj roky. Teplé slnečné lúče ju prebudili kživotu. Zhodila ťažobu mizerného vzťahu azískavala šancu začať odznova.

Opol hodiny neskôr sa vrátila dochatky, osprchovala sa aobliekla napracovný pohovor. Dala si záležať. Povedala si, že chce vyzerať profesionálne, ale vskutočnosti jej šlo oCola. Vysušila si vlasy avypla si ich hore, nechala len pár pramienkov voľne visieť arámovať jej tvár. Skúsenou rukou si naniesla mejkap, potom vybrala čiernu úzku sukňu, jemne priesvitnú bielu blúzku avysoké ihličky telovej farby, aby jej predĺžili nohy. Keď uvidela svoj obraz vzrkadle, nebolo tam ani stopy pozlomenej žene, ktorá predpár dňami opustila Seattle. Vyzerala oslnivo, sľahkou červeňou nalícach porannom behu. Sebaisto vyšla zchatky apobrala sa naraňajky.

Doreštaurácie dorazila tesne predôsmou avodverách ju privítala lahodná vôňa praženej slaninky svajíčkami ačerstvej kávy. Prekvapilo ju, ako je tam rušno; najmenej desiati muži vdžínsoch apracovných košeliach si naberali jedlo zbufetového stola alebo sedeli ajedli. Trey aDustin boli medzi nimi. Trey naňu zavolal: „Aha, tu ju máme! Slečna Claire, naša nová mimoriadna šéfkuchárka!“

Claire sa začervenala, keď naňu všetci pozreli. Náhle sa cítila neprimerane vyobliekaná.

„Zdravím!“ vysúkala zoseba aostýchavo im kývla rukou.

Dustin pristúpil knej. „Och, pekné topánky! Ale asi by ste sa vnich mali vyhýbať stajniam. Ten hnoj by ste znich už nedostali.“ Muži sa zasmiali.

Claire nebola ztých, čo by sa nechali zastrašiť, aobdarila ho drzým úškrnom. „Vďaka zatip. Tak ste si zničili svoje podpätky?“ Miestnosť zaburácala odsmiechu.

Jeden zmužov zvolal zosvojej stoličky: „Táto nová kucháročka má guráž. Budeme mať zábavu s...“

Okamžite zmĺkol, keď zbadal Cola, ako naňho uprene hľadí oddverí. Claire vrozpakoch zružovela, pobrala sa kbufetovému stolu avzala si tanier. Dúfala, že si Cole nebude myslieť, že flirtovala smužmi, alebo že je typ, čo spôsobuje problémy.

Keď Cole vošiel, všetci sa vrátili kjedlu. Srdečne sa usmial naClaire, čo ju upokojilo. „Ránko. Ako ste sa vyspali?“

Claire vzhliadla odpodnosu sovocím, zktorého si vyberala, aprikývla. „Naozaj dobre, ďakujem. Dnes sa cítim oveľa sviežejšie.“

„To ma teší. Idem dosvojej kancelárie. Je vhlavnej budove naprízemí. Zastavte sa, keď sa najete, aby sme spravili ten pohovor, dobre?“

„Samozrejme.“

Nato sa stratil tak rýchlo, ako prišiel.

Claire vyhľadala Colovu kanceláriu odvadsať minút neskôr. Sedel zastolom atelefonoval. Rukou jej pokynul, aby vstúpila. Otis, ktorý ležal vpelechu vedľa pracovného stola, lenivo naprivítanie vstal, keď sa usadila oproti Colovi. Claire ho priateľsky potľapkala arozhliadla sa dúfajúc, že nájde nejaký dôkaz omanželke alebo priateľke (či skôr dúfala, že nenájde). Jeho pracovňa nebola najdokonalejšia, ale zdalo sa, že sa vnej veľa deje. Nastole ležali úhľadné stohy papierov anapolici podoknom sa nachádzali zvitky technických výkresov. Vedľa nich stála fotografia staršieho páru napláži – usúdila, že sú to jeho rodičia. Iné fotografie nevidela, takže zatiaľ žiaden dôkaz opolovičke. Nastene zastolom visel Colov diplom bakalára obchodu zoŠtátnej univerzity vColorade, vstriebornom ráme stmavozelenou podložkou.

Nech už Cole hovoril skýmkoľvek, človek nadruhej strane ho iritoval. Hovoril tichým, vyrovnaným tónom, ahoci hovoril pokojne, vjeho hlase postrehla ostrie, ktoré nepochybne človeka nadruhej strane vytáča. Otis sa odšuchtal dosvojho pelecha, zatočil sa aznova si ľahol, keď hovor skončil. Claire sledovala, ako si Cole niečo zapisuje, potom naňu pozrel. „Prepáčte to zdržanie.“

„Och, to nič,“ odvetila, snažila sa nevšímať si jeho sexi oči stými dlhými zahnutými mihalnicami. Mal nasebe bledomodrú, prikrku rozopnutú košeľu, čo odhaľovalabiele tričko podňou. Zjeho krátkej prítomnosti vreštaurácii vedela, že má džínsy asvetlohnedé kovbojské čižmy. Bolo preňu nemožné nemyslieť nato svalnaté telo ukryté podvšetkým tým oblečením.

Pohovor prebiehal skôr ako zoznamovacia konverzácia. Cole rozprával ozmenách, ktoré sa pokúša presadiť naranči. Prisúčasnom stave ekonomiky potrebovali pritiahnuť klientov speniazmi. Takí klienti mali vyššie očakávania, čo sa týkalo luxusu, kvalitných vín, kuchyne avynikajúceho servisu, spolu strochou autentického zážitku naranči. On aBen si to všetko uvedomili už predpár rokmi apodarilo sa im dať dohromady nejaké peniaze, začo nainštalovali bazén avírivku azrenovovali izby vhlavnej budove. Najbližšie roky mali vpláne postaviť pár luxusných chatiek pozdĺž brehu jazera, ale najprv sa chceli zamerať naprvotriednu reštauráciu. Chceli tiež donej pritiahnuť viac miestnych. Cole povedal Claire, že by privítal akékoľvek nápady, aj keď nechcel, aby sa cítila podtlakom, veď, samozrejme, nebola prijatá zatým účelom.

Claire počúvala acítila vzrušenie. Colove oči sa rozžiarili abol nadšený zosvojich plánov, keď rozprával. Páčila sa jej myšlienka prevádzkovania kuchyne, ktorá by poskytovala svetový kulinársky zážitok. Oniečom takom vždy snívala.

„Viem, že momentálne nie sme ani len blízko tej úrovne. Nemáme dosť pravidelných hostí, aby sme si mohli dovoliť viac personálu vkuchyni. Nazačiatku budete len vy aAlicia. Znamená to robiť všetko, odprípravných prác cezzostavovanie jedálneho lístka až poupratovanie kuchyne. Viem, že to zvyčajne nepatrí kpovinnostiam šéfkuchára, adúfam, že to prevás nebude problém.“ Cole sa odmlčal ačakal najej reakciu.

„Nebude to žiadny problém. Páči sa mi myšlienka stáť prizrode niečoho výnimočného achcem sa natom zúčastniť, aj keď to znamená drhnutie výlevky apultu. Myslím, že vaše predstavy sú reálne. Podľa mňa máte vynikajúcu polohu – blízko Colorado Springs, no stále vdivočine. Mám veľa nápadov najedálny lístok, obľúbené tradičné pokrmy, ako aj trendovejšie jedlá, ktoré bohatší klienti očakávajú. Potrebujem asi týždeň najeho zostavenie aodprezentovanie, ak súhlasíte.“

Cole prikývol avyzeral spokojný, že neohrnula nosom nadnie príliš atraktívnymi povinnosťami. „To znie výborne, Claire. Zostáva nám ešte pár týždňov dohlavnej turistickej sezóny, takže máte dosť času nazdokonaľovanie jedálnička. Zajtra je nedeľa, takže pokojne strávte zvyšok víkendu aklimatizáciou avybaľovaním. Ak máte chuť, môžete pracovať sAliciou vkuchyni, je to len navás.“

„Horím netrpezlivosťou, kedy začnem. Dnes mi postačí pár hodín navybaľovanie. Ak to Alicii nebude prekážať, rada jej dnes pomôžem svečerou.“

„To je dobrý nápad. Som si istý, že ocení pomoc,“ odvetil Cole anamoment pozrel dole nazoznam otázok napohovor.

„Takže, Claire, čo vás inšpirovalo stať sa šéfkuchárkou?“

„Nuž, vždy som chcela robiť len to, vlastne, už odmalička,“ priznala. „Milujem vytvárať niečo nové. Mám radavône, konzistencie, chute. Zbožňujem pocit priumývaníovocia azeleniny podprúdom vody, zvuky prikrájaní surovej zeleniny, bublajúce tekutiny aprskajúce panvice. Navyše, som perfekcionistka, rada dohliadam nakaždý detailapotom pozorujem ľudí, ako im chutí, aký majú pôžitokzvôní akonzistencií, ktoré som im pripravila.“ Stíchla, náhle sa cítila obnažená ako vosvojich bikinách vpredchádzajúci večer. Bála sa, či nepovedala priveľa anevyznela podivne. Fľochla naCola askúmala, či ho neodradila. Namiesto toho sa zdal fascinovaný, neschopný odtrhnúť zrak.

„Páni,“ hlesol. „To bola odpoveď. Takmer sa cítim, akoby som vás pozoroval pripríprave celého pokrmu.“ Hlas mal hlboký aplný žiadostivosti.

„Prepáčte, asi som sa dala uniesť. Hovorila som ako diletantský hlupák.“

„Vôbec nie, Claire. Pripadáte mi ako človek, ktorý miluje svoju prácu. Je zriedkavé nájsť ľudí, ktorí zbožňujú to, čo robia. Mám rovnaký vzťah kranču. Mohol by som oňom hovoriť celé hodiny, keby niekto chcel počúvať.“

Ja by som počúvala, pomyslela si. Počúvala by som aj ako čítaš telefónny zoznam tým hlbokým, sexi hlasom, vychádzajúcim ztých tvojich úžasných pier. „Budem rada, ak mi oňom niekedy porozprávate. Potrebujem zistiť viac ovašej práci, ak mám byť súčasťou toho celého.“

„Sveľkou radosťou,“ odvetil spohľadom stále sústredeným naňu. Nemohol si nevšimnúť, ako jej presvitá blúzka aodhaľuje obrys jej podprsenky, vlasy má vypnuté nahor, sniekoľkými pramienkami padajúcimi okolo jej tváre. Predstavil si, ako si uvoľňuje vlasy atrhnutím rozopína blúzku. Periférne si všimol jej nohy, keď si ich preložila. Namoment mu myseľ ovládla predstava, ako kĺže rukami nahor popod tú sukňu. Spamätaj sa, pokarhal sa vduchu, asklopil zrak dosvojho papiera. Keď prebehol ďalšie otázky, uvedomil si, aké sú chabé. „Nuž, myslím, že to by stačilo, ak pravda nemáte nejaké otázky namňa.“

Claire namoment zaváhala atvár sa jej trocha pretiahla, akoby rozčarovane, než opäť nahodila úsmev. „Nič mi nenapadá. Ale keby som si naniečo spomenula, viem, kde vás nájdem.“ Oblizla si pery.

„Správne,“ povedal, spohľadom zaveseným najej perách. „Dobre teda. Fajn. Nechám vás, aby ste sa aklimatizovali,“ povedal aznova sklopil zrak.

Keď už bola Claire naodchode, Cole si spomenul ešte najednu otázku. „Och, Claire, ešte je tu jedna drobnosť. Zaujímalo by ma, či plánujete zostať dlhšie.“

Claire sa prudko obzrela. „Nepodstúpila by som takú dlhú cestu, keby som mala vúmysle odísť.“ Vjej tóne zaznelo podráždenie.

„Urazil som vás, prepáčte. Myslel som to zosvojho pohľadu, potrebujem šéfkuchára, ktorý tu pobudne dlhší čas, kým všetko pripravíme arozbehneme. Bude to trvať aj niekoľko rokov, hoci viem, že odvás nemôžem žiadať okamžitý záväzok nataký dlhý čas. Len ma zaujíma, či existuje niečo alebo niekto vSeattli, kvôli komu by ste sa náhle vrátili domov.“

Claire chvíľu mlčala, než odpovedala. „Seattle vlastne ani nie je môj domov. Žila som tam osem rokov, ale už sa tam nemám prečo vrátiť. Vyrástla som vsevernej časti štátu New York achodila som tam navysokú. Moji rodičia zomreli. Mám sestru, ktorá žije vAnglicku. Ato je tak všetko.“

Cola zamrzelo, že ju prinútil odpovedať natakú osobnú otázku. Nachvíľu nevedel, čo povedať. Zdalo sa mu, že je rozrušená touto konverzáciou, avedel, že je zatým niečo viac, keď povedala, že ju vSeattli nik nečaká. Spôsob, akým zjavne narýchlo zbalila svoje veci anahádzala oblečenie atopánky dovriec naodpadky, opustila mesto adorazila naranč zapár dní, hovoril sám zaseba. Nemal však vúmysle naňu tlačiť. Stále si nebol nasto percent istý, či sa predsa len nevráti kniekomu, koho opustila, ale nezostávalo mu iné, len veriť jej. Preňho to bolo naozaj ťažké.

„Je mi ľúto vašich rodičov amrzí ma, že som vás rozrušil svojou otázkou. Len chcem, aby všetko vyšlo apredstava, že budem zháňať ďalšieho šéfkuchára, je premňa vtýchto dňoch jednoducho priveľa.“ Vduchu si želal, aby jej mohol ponúknuť výstižnejšie ospravedlnenie.

„To je vporiadku. Chápem, prečo to potrebujete vedieť. Len je to premňa trochu citlivá téma. Som však nadšená, že tu môžem začať odznova, otvoriť novú kapitolu svojho života.“ Claire vyčarila napätý úsmev.

„Vďaka, Claire. Som veľmi rád, že vás tu mám, achcem, aby ste sa nerozpakovali prísť zamnou sakýmikoľvek obavami či otázkami, najmä kým si nezvyknete.“

Cole vstal, obišiel stôl apodal jej ruku. Claire vstala zostoličky apotriasla mu ňou, cítila, ako ňou prebehol elektrický výboj, keď sa ich pokožky znova dotkli. Napadlo jej, či cítil to isté, alebo to bolo iba jej zbožné prianie. Dlhý čas bola osamelá, čo si ani neuvedomila.

Keď ju Cole odprevádzal kudverám, odkašľal si. „Och, aClaire, nechcem, aby ste mali pocit, že sa musíte špeciál ne obliekať, iba ak by vám to tak vyhovovalo. Nie že by ste nevyzerali dobre – vyzeráte výborne –, ale môžete sa obliecť, ako len chcete.“

Claire mu pozrela doočí aobdarila ho koketným úsmevom. Všimla si, aký je nervózny. „Vďaka, šéfe. Zapamätám si to.“

„Výborne. Vitajte napalube, Claire.“

Keď sa Claire ocitla späť vchatke, prezliekla sa dodžínsov aľahkého ružového trička svéčkovým výstrihom. Vybaľovala aukladala oblečenie doskrine akomody. Bolo nemožné vtesnať tam všetky veci, najmä jej topánky. Nakoniec sa rozhodla uskladniť väčšinu znich vkufroch podposteľou, veď aj tak využije len niekoľko párov.

Vyložila mejkap ainé toaletné potreby napult vkúpeľni apostavila zarámované obrázky sestry, švagra Teda asvojich rodičov napoličku vobývačke. Zvaku vytiahla plyšovú prikrývku krémovej farby aniekoľko vankúšikov korálovočervenej farby anaaranžovala ich nagauč. Bolo skvelé mať svoje vlastné bývanie. Vdome vSeattli všetko patrilo Antoniovi anechcel, aby „to tam vyzeralo dievčensky“. Rozhodla sa, že si bude dávať dovázičky vobývačke čerstvé kvety. Napolici už bolo niekoľko kníh azbežne si ich prezrela – väčšinou šlo omilostné romány adetektívky, ba našlo sa aj zopár cestopisov.

Spokojná sosvojou prácou sa vybrala naprechádzku predobedom. Došla až kstajniam. Uvidela muža vkovbojskom klobúku, ako sa venuje koňovi. Keď podišla bližšie, spoznala vňom Cola. Trénoval nádhernú aveľmi nespútanú kobylu. Cole sa ju pokúšal vodiť okolo ohrady napovraze, ale kobyla neposlúchala. Stavala sa nazadné ahlasno naňho erdžala, aby ho zastrašila. Cole nepodľahol apokojne sa jej prihováral. Stále držal povraz astál knej bokom, namiesto toho, aby bol knej otočený tvárou. Bol pokojný aprívetivý, hovoril potichu aláskavo, pohyboval sa pomaly apremyslene. Kobyla sa nakoniec poddala aklusala voveľkých kruhoch, ako to chcel. Čoskoro sa mu podarilo dotknúť sa jej hlavy. Kobyla sa prestala vzpierať apomaly knemu otočila hlavu. Claire sledovala, ako Cole vyberá zvrecka kúsky jablka apodáva jej ich. Veľké zviera sa mu pyskom trocha obtrelo otvár, plne sa mu poddalo. Šťastný kôň, pomyslela si. Aj ja by som mu jedla kúsky jabĺk zruky, keby mi ich ponúkol.

Cole presne vedel, čo má povedať aako sa má pohybovať, aby koňa upokojil. Claire bola presvedčená, že by vedel aj to, ako ju upokojiť vosvojom náručí. Zdvihol pohľad odkobyly azbadal, ako ho sleduje. Dotkol sa klobúka napozdrav apokračoval vovodení kobyly ešte minútu, potom ju odviedol späť dostajne.

Claire si nevšimla Treya, ktorý sa knej zozadu postavil. Vyľakal ju, keď zrazu prehovoril. „Cole je jeden znajlepších trénerov koní naokolí. Ľudia zosusedného ranča ho včera požiadali, aby si kobylu vyzdvihol, lebo sa knej nikto nevedel priblížiť. Skúšali to celé týždne. Jemu sa to podarilo zajedno predpoludnie.“

„Teda, to je naozaj pôsobivé,“ odvetila sobdivom Claire.

„Hej,“ prikývol Trey. „Máte rada kone, Claire?“

„Milujem ich. Moji starí rodičia mali kone, keď somešte bola malá.“

Práve keď Cole prišiel knim, Trey sa opýtal: „Možnoby ste si snami mohli neskôr zajazdiť? Chystáme sa poobede krieke zistiť, či je dosť plytká, aby ju prešiel dobytok. Môžete sa knám pripojiť, ak nie ste príliš zaneprázdnená.“

„To znie výborne, ale mala by som pomôcť svečerou.Nepohla som ani prstom, odkedy som tu.“

Cole sa usmial. „Nuž asi preto, že ste tu ešte predpárhodinami ani nepracovali. Poďte snami. Alicia si už večerunaplánovala – robí steaky azemiaky, určite by jej neprekážalo, ak by ste šli snami. Spoznali by ste bližšie okolie,čo je vlastne dôležité, keďže ste vkontakte shosťami.“

„Fajn, vďaka!“ rozžiarila sa Claire. „Ale najprv sa predsalen opýtam Alicie. Nerada by som jej zdupkala.“

„Jasné. Poďme dolu adajme si obed.“

„Bezproblémov, samozrejme, že môžeš ísť,“ odvetila Alicia avenovala Claire široký úsmev. „Steaky sa už marinujú, pečené zemiaky sú zabalené astačí len nakrájať hríby aurobiť šalát. Ja sa vlastne chystám popoludní plávať, aby som si trocha oddýchla.“

„Veľká vďaka, Alicia. Už roky som nesedela nakoni – som taká vzrušená.“ Clairina tvár žiarila šťastím.

Cole sledoval, sakou chuťou je tuniakový sendvič ahranolčeky. Páčilo sa mu, aká je natešená, že ide jazdiť. Premýšľal, aká odlišná je odGabriely, ženy, sktorou sa chcel oženiť. Gabriela neznášala jazdenie aurčite by sa nepustila dotaniera shranolčekmi. Sledoval Claire, ako vstáva, aby vysypala zvyšky ztanierov avzala ich dokuchyne.

„Hej, braček, zdá sa, že si zabraný domyšlienok,“ prehodil Ben avymenil si úškrn sAliciou.

Pomôžem vám vysadnúť.“

Claire. „Môžeme?“