KTO NÁM VLÁDOL (ukážka)

© PERFEKT 1999, 2002, 2006 Text © Ladislav Švihran 1999, 2002, 2006 Illustration © Jozef Cesnak, Miroslav Regitko, archív Design © Ľubomír Mika

KTO NÁM VLÁDOL

Autor textu: Ladislav Švihran

Výber ilustračného materiálu a texty k obrázkom:

PhDr. Otília Škvarnová, PhDr. Ivan Mrva,

PhDr. Magdaléna Fazekašová, Ľubomír Mika

Grafická úprava: Ľubomír Mika

Odborná konzultácia: PhDr. Dušan Čaplovič, DrSc.,

PhDr. Ivan Mrva, CSc. a PhDr. Vladimír Segeš Zodpovedná redaktorka: PhDr. Otília Skvarnová

Vydal PERFEKT, a. s., Karpatská 7, 811 05 Bratislava, ako svoju 426. publikáciu.

Vydanie tretie Rok vydania 2006

Zalomenie, sadzba a zhotovenie tlačových podkladov: Alias Press, Bratislava Tlač: Polygraf print, Prešov

ISBN 80-8046-350-6

ÚVODOM

Každá kniha je posolstvom všetkých, ktorí sa na jej zrode podieľali — autorov, výtvarníkov, redakčných pracovníkov. Kniha, ktorú práve držíte v ruke, chce súčasníkom priblížiť našu minulosť, rozšíriť vedomosti o našich kráľoch a vladároch a prispieť k lepšiemu poznaniu minulosti v záujme chápania prítomnosti.

Možno práve aj toto poznanie zobudí driemajúce národné povedomie, neraz absentujúcu hrdosť na svoju vlasť, na predkov, na naše dejiny — aj na tých, ktorí nám vládli.

Za dlhé stáročia sme mali množstvo panovníkov — dobrých, slabých i takých, ktorí nehľadeli na zverený ľud, ale na svoje bohatstvo, moc a slávu. Po zániku Veľkej Moravy nám tristo rokov vládli Arpádovci, štyristo rokov Habsburgovci, ale boli to i králi z rodu Anjuovcov, Jagelovcov, Luxemburgovcov...

V tomto skromnom príspevku k lepšiemu poznaniu dejín budeme sledovať obdobie vlády jednotlivých panovníkov predovšetkým vo vzťahu k Slovensku. Nech ich prínos k dejinám nášho národa — dobrý, či zlý — prispeje nám, dedičom, k uvedomeniu si skutočnosti, že hoci sme poetom obyvateľov malý národ, v európskej rodine máme rovnocenné postavenie s ostatnými národmi.

Vydavateľ

KTO NÁM VLÁDOL

Samo

V 6. a 7. storočí trpeli slovanské kmene sídliace na našom území nájazdmi Avarov. Príslušníci tohto kočovného kmeňa prepadávali osady, rabovali, plienili. Keď vypukla vojna medzi Avarmi a Byzantskou ríšou, Slovania využili príležitosť a povstali proti svojim utláčateľom.

Strieborné predmety z polovice 7. storočia, našli sa v Zemianskom Vrbovku

Do bojov na strane našich prapredkov sa zapojil aj franský kupec Samo so svojou družinou. Samo sa narodil okolo roku 600 a pochádzal z oblastí dnešného Paríža. Jeden z prameňov uvádza, že bol keltského rodu, iný tvrdí, že pôvodom bol Slovan. S početnou obchodnou karavánou, ktorá bola skôr húfom vojakov, dodával Slovanom zbrane a potom aj bojoval po ich boku. Prejavil sa ako udatný vojak. Vo Fredegarovej kronike sa píše: „Preukázal takú veľkú schopnosť proti Avarom, že to vzbudilo obdivy a nesmierny počet ich padol pod slovanským mečom. “ Tento prvý známy panovník na našom území vládol 35 rokov a vybojoval veľa víťazných bitiek proti Avarom i proti Frankom. Pamätná je bitka proti franskému kráľovi Dagobertovi I. pri Wogastisburgu roku 631, keď sa po trojdňových bojoch nepriateľské vojsko dalo na bezhlavý útek. Samo mal 12 žien (asi dcér najmocnejších slovanských náčelníkov) a 37 detí. Umrel roku 658 (alebo 659). Po jeho smrti sa ríša rozpadla.

Vojsko Avarov bolo postrachom Európy.

Avarský opevnený tábor, nazývaný aj hrink

KTO BOLI AVARI?

Bol to ázijský kočovný kmeň, ktorý sa v druhej polovici 6. storočia usadil v oblastiach stredného Dunaja a vytvoril si pevnostné ostrovy na slovanskom území. Historik Matúš Kučera opisuje Avarov takto: „Kedže celý život presedeli na koni a na obuvi nemali ani poriadnej podošvy, nohy im zakrpateli a boli nielen krátke, ale aj pekne zaokrúhlené do písmena O. Smiech z krátkych a neforemných nôh však okamžite každého prešiel, keď sa zahľadel na odstrašujúci výraz tváre. Avari údajne už v kolíske zohavovali deťom tváričky, aby v dospelosti naháňali výzorom strach. “ Jazyk Avarov nepoznáme, skôr predpokladáme, že boli mnohoetnickým spoločenstvom.

Franský kupec Samo zjednotil Slovanov. Kde bol Wogastisburg?

Vedci sa už dlho usilujú nájsť miesto, kde Samovo vojsko zvíťazilo nad Frankmi. Napriek v poslednom období rozsiahlym archeologickým výskumom sa im to dosiaľ nepodarilo. Wogastisburg bol možno v dnešných Mikulčiciach na Morave, iní tvrdia, že v Sliezsku alebo v Rakúsku. Najnovšie sa píše o okolí dnešnej Bratislavy, ale aj o vrchu Rubín pri Podboŕanoch v Česku.

BYZANCIA-POTOMOK RÍMSKEJ RÍŠE

Pôvodne bola druhým strediskom starovekej Rímskej ríše. Po jej rozpade na dve časti a po zániku Západorímskej ríše nielenže pretrvala až do konca stredoveku, ale často aj rozširovala svoje územie. Byzantská ríša sa rozkladala v Malej Ázii a na prevažnej časti Balkánskeho polostrova. Jej jestvovanie celé stáročia ohrozovali okolité národy, Avari, Peržania, neskôr seldžuckí Turci, ale aj Slovania, najmä slovanizované protobulharské kmene.

AKÁ VEĽKÁ BOLA SAMOVA RÍŠA?

Slovania sa začali usádzať na našom území koncom 5. storočia. Svedčia o tom zachované písomné pramene a archeologické nálezy. Postupne doosídľovali úrodné nížinné, ale aj hornatejšie oblasti - povodie riek v Karpatoch. Samo spojil slovanské kmene do zväzku, ktorý ešte nemožno nazvať štátom, iba nadkmeňovým zoskupením protoštátneho útvaru. Pravdepodobne zahŕňal juhozápadné a južné Slovensko, časti dnešného Maďarska, Rakúska, južnej Moravy, Čiech a zrejme aj časť Bavorska. Napriek krátkej existencii to bola obrovská ríša. Jej centrom boli s najväčšou pravdepodobnosťou nížiny v povodí dolného toku Moravy a stredného Dunaja.

Kto je autorom Fredegarovej kroniky?

To presne nevieme. Vieme len, že žil na západe Franskej ríše, teda v dnešnom Francúzsku, nebol príliš vzdelaný, latinskú gramatiku veľmi neovládal a vo svojej knihe použil mnoho nárečových prvkov. Zato udalosti sa snažil zachytávať živo, s množstvom podrobných údajov. Kronika vznikla v 7. storočí a nie je vylúčené, že má viacerých autorov a jedného „redaktora“. Zostali v anonymite a pomenovanie Fredegarova kronika vzniklo až neskôr.

Píše sa v nej o Slovanoch (čiže Vinidoch), o Avaroch (čiže Hunoch), ktorí dvesto rokov žili v našom susedstve - často vo vzájomnej symbióze - a značnú pozornosť venuje aj kupcovi Samovi.

Boj o Wogastisburg podľa predstavy maliara

Samo prijíma Dagobertovho vyslanca

(podľa Fredegara)

„Sycharius ako pochabý vyslanec riekol Samovi prenáhlené slová, ktoré mu neboli uložené, ba aj vyhrážky, že Samo a ľud jeho ríše vraj je povinný službou Dagobertovi. Samo, už urazený, v odpovedi riekol:

,Aj pôda, ktorú máme, patrí Dagobertovi, aj my patríme jemu, ak, pravda, nariadi zachovávať s nami priateľstvo.‘ Sycharius odpovedal:, Nie je možné, aby kresťania a sluhovia Boží uzavierali priateľstvo so psami. ‘ Samo na to povedal: ,Ak vy ste Božími sluhami a my psami Boha, vtedy vy neprestajne proti nemu konáte a my sme si vzali dovolenie zubami vás roztrhať!" Sycharius bol odohnaný spred Samových očí. “

Šesťmaskový ozdobný pliešok (faléra) z jazdeckého postroja (vľavo)

Zlaté šperky zo 7. storočia z Radvane nad Dunajom