Pavel „Hirax“ Baričák

V tichu 

(ukážka)

Elektronická kniha

Text © Pavel „Hirax“ Baričák, 2011

© HladoHlas Group, s. r. o.

Design © Pavel „Hirax” Baričák, 2011

Ilustrácie © Janka Thomková, 2011

1. vydanie

Martin 2011

ISBN 978-80-89502-14-1

Nebyť prírody a básní, mal by som v duši chliev.
A skoro som zabudol – venujem jedinej...

Po nociach

som s tebou

hádzal obliečky

na rozhorúčené súsošia,

akoby to malo

utíšiť plameň.

Nepamätám si to posledné,

ale to prvé milovanie áno...

Tak sa ma dotýkaj,

aby sme už svet

nemuseli klamať,

že nepatríme k sebe.

A neľakaj sa,

moja miľúbená,

padla len perina.

To skutočné zostalo.

V tichu

Tlieš vedľa mňa,

kým ja mlčky

blčím do teba.

Spíš.

Tma mi šepká,

že nikdy

to krajšie

nevyslovíme.

Ty za svetlom, ja v tme

Napriek hukotu trieštiacich sa hrúd

zasyčal jazyk na hladine púšte.

Len skromné klopanie

nedokončených vysvetlení,

nevyslovených poďakovaní

a nenarodených objatí

bojazlivo škemre

o audienciu srdca.

Jachtanie duše,

franforce koktania rozumu.

Vraj bez smrti nie je život.

Slová klamú...

Do čerta s teóriou,

pokoj do mňa

a ty, milovaná duša,

smeruj k Bohu.

Kráčame, na ja cúvam
a ty spíš

Brieždi sa a moje kroky dunia,

nesiem telo spať.

Kráča človek,

no v skutočnosti handra,

ktorej praská duše oceľ,

kým slzy sú len kulisou

vreskotu srdca.

Cez smrad zhorenej nafty prvého busu

zunia oduté mračná,

spotené telá spiacich dôchodcov

násobia zápach

grgajúcich smetiakov...

To všetko ma ženie k vražde sveta,

jeho princípu, nás aj omylov.

Beznádej.

Ticho.

TICHO!

Ach, Bože,

ty jediný vidíš,

ako padám...

A vtáky pičujú!

Hudú niečo o radosti z žitia,

letu, nebies, obratov...

Svištiaci kameň pre jeden kilohertz,

nádych hluchoty a potom opäť

domiešavač lejúci mi

cez lievik do hlavy

triády smútku.

Už neverím,

seba som oklamal,

na rade je okolie.

Obštiavam perinu,

týram zviera,

škrtím starcov,

vílam dávam mat.

Je zle!

Horšie sa nedá,

aj keď pretočím

kalendár.

Dozadu, nech sa odstane.

...

A ty tak krásne spíš

v našom svete,

akoby sa nič

nestalo.

Lebo nevieš...

O nešťastí

Nešťastný človek bude nešťastný
aj na najkrajšej pláži sveta.

x x x

Každý šialenec musí počkať, kým ostatní zaspia.

x x x

Najťažšia úloha pre človeka je zvládnuť obyčajný deň.

x x x

Ak chcete niekoho biť,
aj malý kameň premeníte na tank.