Rhodos: Průvodce do kapsy

top 10 zajímavostí

1. Rhodos – Nové Město

Hlavní překvapení připraví hravá italská architektura mnoha stylů z 20. a 30. let 20. století (strana 42).

2. Petaloudes

Údolí Motýlů nabízí idylický únik před letním horkem a možnost spatřit vzácného přástevníka kostivalového (strana 61).

3. Lindos

Soubor starých domů námořních kapitánů, které jsou usazeny pod impozantní akropolí se starobylým Athéniným chrámem (strana 53).

4. Ostrov SYMI

Zaslouženě nejoblíbenější cíl jednodenních výletů z Rhodu, přístav se pyšní nádhernými zachovalými neoklasicistními domy (strana 73).

5. Palác velmistrů

Impozantní středobod Starého Města, nacházejí se v něm dvě zajímavá muzea s úchvatnými starověkými a středověkými exponáty (strana 34).

6. Kamiros

Nejmalebnější a nejzachovalejší starověké sídlo na ostrově (strana 63).

7. Klášter Moni Thari

Fresky v klášterním kostele ze 14. a 15. století patří k nejpozoruhodnějším na Rhodu (strana 56).

8. Záliv Tsambika

Nádherná pláž s jemným zlatým pískem a modrozelenou vodou (strana 51).

9. Hrad Kritinia

Polorozbořená pevnost nabízí nádherný výhled na západní ostrůvky (strana 65).

10. Ulice Rytířů

Ulice ve Starém Městě s autentickou atmosférou 14. století je často využívána jako kulisa při natáčení historických filmů (strana 32).

ideální výlet po Rhodu

1. den

Město Rhodos. Vydejte se do Paláce velmistrů a pak do Archeologického muzea. Poobědvejte v restauraci s výhledem na zátoku, navštivte synagogu a muzeum Kahal Shalom. Vykoupejte se na pláži Elli a pak se zastavte v Akváriu – jedné z budov v italském stylu zdobících tuto čtvrť . Na večeři si zajděte do restaurace Marco Polo Café nebo Steno. Pokud vám zbude energie, můžete okusit noční život Starého Města.

2. den

Výlet na Symi. Nasedněte na ranní katamarán nebo trajekt na ostrov Symi, po příjezdu se ubytujte a pak navštivte místní muzeum. K prozkoumání ostrova si pronajměte skútr nebo auto, na pláže se dostanete i lodním taxi. Večer si prohlédněte městečko Gialos a povečeřte v jedné z taveren.

3. den

Východní pobřeží. Na Rhodos se vraťte před poled- nem, v přístavu nasedněte do pronajatého auta. Navštivte lázně Piges Kallitheas. Naobědvat i vykoupat se můžete v Oasis. Pokračujte k městečku Lindos, ubytujte se a po koupání při západu slunce si dopřejte večeři v restauraci Mavrikos.

4. den

Lindos. Vydejte se na starobylou lindskou akropoli dříve, než teplota stoupne a dokud ranní světlo zkrášluje panoramatický výhled na pobřeží. Autem pak pokračujte na sever k pláži Tsambika, pak navštivte oázu Epta Piges. Večer se vraťte do Lindosu.

5. den

Nejjižnější oblast. Zamiřte na západ ke klášteru Moni Thari, pak si prohlédněte fresky v kostele v Asklipio. Vykoupejte se v Kiotari nebo Gennadi a na oběd si zajděte do restaurace Platanos ve vesničce Lachania. Přenocujte v Paraktio Beach Apartments.

6. den

Podél západního pobřeží. Hned ráno se vydejte na poloostrov Prasonisi, kde si můžete vyzkoušet windsurfing nebo kitesurfing. Na oběd zajděte do Palios Monolithos a poté navštivte hrad Monolithos a pláž Fourni. Na zpáteční cestě do města Rhodos se zastavte na hradě Kritinia a ve starodávném Kamirosu. Po návratu do města si ponechejte pronajaté auto.

7. den

Co jste nestihli v hlavním městě. Vydejte se na místa, která jste dosud nenavštívili. Určitě nevynechejte Muzeum moderního řeckého umění na „náměstí 100 datlových palem“, kromě stálé expozice si prohlédněte i nějakou krátkodobou výstavu. Za vidění stojí také kostel v Mandraki s neobyzantskými freskami Fotise Kontogloua. Na oběd se zastavte v restauraci Agora nebo Meltemi v Elli.

8. den

Sever ostrova. Zamiřte do starobylého městečka Ialysos a kláštera Filerimos, a pokud budete mít čas, tak i do údolí Motýlů. Vraťte se do města a sledujte západ slunce z pahorku Monte Smith. Dopřejte si poslední večeři před odjezdem na letiště.

UPOZORNĚNÍ

Rychlost, s níž se svět mění, udržuje náš tým neustále ve střehu. Vynaložili jsme veškeré úsilí, aby tento průvodce byl v době vydání aktuální. Víme však, že otevírací doby se mění, standardy se posouvají, ceny kolísají, podniky se zavírají a na jejich místě se objevují nové. Provoz uvedených institucí a podniků doporučujeme před návštěvou ověřit na webu.

ÚVOD

Nepocítit po příjezdu na Rhodos váhu historie snad ani není možné. Žula dórských sídel, mramor antických chrámů a pískovec středověkých kostelů a hradů – to vše představuje hmatatelné dědictví dlouhé a bohaté historie. Nebylo by však správné domnívat se, že Rhodos má co nabídnout pouze archeologickým nadšencům. S dlouhými, horkými letními dny, teplým mořem omývajícím nesčetné pláže a spoustou možností vyžití je ostrov skutečným rájem turistů.

Rhodos je největší z Dodekanéských ostrovů, souostroví rozkládajícího se v jihovýchodní části Egejského moře mezi Řeckem a Tureckem. Skupina původně tvořená dvanácti velkými ostrovy (řecké dódeka nisiá znamená „12 ostrovů“), které se společně bránily osmanskému a italskému útisku počátkem 20. století, je nyní správní oblastí Řecka. Zahrnuje několik desítek ostrovů a ostrůvků, z nichž pouze 21 je trvale obydlených.

Bouřlivá historie

V bohaté historii ostrova se střídala období vlivu a bohatství se stoletími stagnace. Rhodos, ležící pouhých deset námořních mil od pobřeží Malé Asie, představoval významnou základnu na obchodních trasách mezi východem a západem, a to během klasického, helénského i římského období. Rhoďané byli zkušení obchodníci a udržovali obchodní styky s celým Středomořím. Stopy této vzkvétající kultury lze spatřit v ruinách tří hlavních městských států – Lindos, Kamiros a Ialysos.

Po rozpadu římské říše se ze strategicky významného území stala slabě bráněná výspa Byzance, vydaná napospas nájezdům pirátů a barbarských kmenů. Obyvatelé žili ve strachu až do počátku 14. století, kdy se ostrov stal domovem rytířského řádu svatého Jana, vytlačeného muslimskými vojsky ze Svaté země. Rytíři nezvratně změnili tvář ostrova svou rozsáhlou stavební činností, především výstavbou pevností, které patřily k nejodolnějším v Evropě. Připomínkou jejich bohatství, vytrvalosti a víry je Staré Město; místní citadela byla zařazena na seznam světového kulturního dědictví.

Rhodské louky jsou nejkrásnější na jaře

Viditelný je i vliv pozdějších vládců ostrova. Když Osmané v roce 1522 rytíře vytlačili a usadili se na Rhodu, vybudovali zde islámskou základnu s fontánami vytesanými z mramoru, domy s úzkými okny a dřevěnými balkony, elegantní minarety a majestátní kupole mešit. Italové, kteří nahradili Turky těsně před první světovou válkou, zde investovali ohromné finanční prostředky. Vytvořili nové administrativní centrum v Novém Městě, opravili spoustu historických budov a zaměřili se na archeologický výzkum mnoha starověkých sídel.

Tradiční život na ostrově

Navzdory různým vládcům se způsob života obyčejných Rhoďanů, řízený obdobími setí, pěstování a sklizně, za celých pět tisíc let změnil jen málo. Již od doby bronzové poskytovalo moře dostatek jídla, mnoho let byla vysoká úroda obilí, oliv a vinné révy. Svahy ostrova vždy poskytovaly dobrou pastvu pro dobytek a osli a muly sloužili jako dopravní prostředky.

Náboženství začalo určovat strukturu života počínaje obdobím raného křesťanství. Dlouho před vznikem moderního státu v roce 1832 se základním kamenem řecké identity stala pravoslavná církev. V dobách přírodních katastrof, válek, epidemií a okupací poskytoval kostel jak duchovní útěchu, tak fyzické útočiště. Po celém ostrově stojí bíle natřené kostelíky a v každém se nachází ikonostas s několika ikonami a zapálenými svícemi nebo olejovými lampami. Kupole a stěny některých kostelíků zdobí pozoruhodné fresky.

Zlatavé písečné pláže

v zálivu Tsambika

Život na ostrově se v posledních 70 letech změnil více než za celé předchozí tisíciletí. Rhodos nyní každoročně „zaplavují“ téměř dva miliony turistů, kteří vytvářejí nejen ohromné tržní příležitosti, ale i velký tlak na ostrov i jeho obyvatele. Více než polovina populace dnes žije ve městě Rhodos a využívá řady vymožeností tohoto univerzitního a regionálního správního centra. Navzdory růstu hlavního města a turistických středisek však tradiční životní styl stále existuje. Ve vnitrozemí a v jižní části ostrova přežívají pečlivě udržované malé farmy a na nízkých révových keřích, rostoucích na svazích nad vinařskými vesničkami, pomalu zraje víno.

Přestože se Rhodos vzdal mnoha tradic, některé věci se nezměnily. Život se stále točí kolem rodiny a každý nový přírůstek je hrdě předváděn při večerních procházkách (vólta) . Šťastné děti si hrají na bezpečných ulicích pod dohledem milujících prarodičů. Typicky řecké setkání rodiny a přátel by nebylo úplné bez vášnivé debaty. Koneckonců tato země vynalezla demokratický způsob rozhodování prostřednictvím diskuse. A pokud se konverzace poněkud přiostří, není to vůbec na závadu.

V roce 2012 se v Řecku konaly volby, strany krajní pravice a levice tady dostaly oproti celostátnímu průměru mnohem méně hlasů, Rhoďané zůstali věrní tradičním stranám PASOK a Nová demokracie. O tři roky později ve volbách zvítězila levicová strana SYRIZA, a to v celém Řecku včetně Rhodu. Rhoďané pak byli hořce zklamaní, když vláda zrušila zvýhodněnou sazbu DPH, kterou ostrovy na východě Egejského moře využívaly. Následující volby v letech 2019 a 2023 vyhrála konzervativní strana Nová demokracie , post premié- ra od té doby zastává Kyriakos Mitsotakis.

Ženy při bohoslužbách

Většinu věřících shromážděných v kostelích tvořily tradičně ženy, modlící se za své otce, manžele a syny, kteří vyjížděli na rybářských bárkách nebo se plavili daleko na obchodních lodích.

Rhodos – turistický ráj

Hlavní letoviska jsou jakýmisi mezinárodními územími s vývěsními štíty a jídelními lístky v cizích jazycích, anglicky psanými novinami, dováženými pivy a bary s televizními sportovními zápasy. Personál hotelů a turistických služeb většinou mluví anglicky, takže pokud nevyrazíte za hranice turistického střediska, můžete snadno zapomenout, že se nacházíte v Řecku. Kdo se však vydá ostrov prozkoumat, objeví opravdovou rhodskou pohostinnost. Pár řeckých frází pronesených v taverně vám přinese uznalé přikývnutí starších pánů, kteří si v poklidu vychutnávají oběd či večeři.

Turismus přinesl bohatství a bezpečnost. Současná generace očekává více než jen nejistou existenci, jakou zažívali jejich rodiče a prarodiče. Od počátku 80. let 20. století, kdy na ostrov začaly proudit dotace z EU, farmáři nahradili osly nákladními vozy; mnozí s farmařením přestali úplně a otevřeli si bar nebo půjčovnu automobilů. Spousta rybářů své bárky dnes místo k rybolovu používá k převážení turistů na pláže.

Staré Město v letních měsících

Zvonění mobilních telefonů je dnes slyšet mnohem častěji než cinkání zvonků pasoucího se dobytka a na partičku vrhcábů v kafenio mají čas už jen starší lidé. Ostrov budí dojem světovosti, který je v porovnání s ostatními egejskými městy výjimečný. Velké kasino, jedno z nejlepších uměleckých muzeí v zemi, moderní butiky s nejnovější módou a mladé dívky vyrážející za noční zábavou – před pouhou jednou generací něco nepředstavitelného!

Rhodos se oběma rukama chopil příležitosti postarat se o moderní uctívače boha slunce Helia a poskytuje svým návštěvníkům vše, co si žádají. Dobré dopravní spojení, bezpočet restaurací, barů a nočních klubů a uvolněný způsob života vytvářejí podmínky pro skvělou dovolenou. Jaro a podzim jsou ideálním obdobím k návštěvě starověkých památek a středověkých hradů či k výšlapu po turistických stezkách, zatímco v létě se můžete opalovat, vyzkoušet si vodní sporty, golf nebo si vyjet terénním vozem do odlehlých koutů ve vnitrozemí. Staré Město a Lindos, které jsou doslova přehlídkou antické architektury, pak stojí za návštěvu v jakémkoli ročním období. Bez ohledu na vaše zájmy vám Rhodos určitě nabídne něco, co vás uspokojí. A možná právě proto se sem tolik lidí stále vrací.

historie a kultura

První obyvatelé Rhodu, drsní přistěhovalci z Anatolie ovládající výrobu jednoduchých nástrojů a keramiky, po sobě zanechali jen pár stop. Během střední doby bronzové ( 2500–1500 př. n. l. ) se na ostrově usadili Kárijci z Malé Asie a Féničané z dnešního Libanonu, kteří později přesídlili dále na západ na Krétu. Pohyb byl však obousměrný – minojští obchodníci z Kréty připlouvali na Rhodos, jenž byl v té době součástí výnosné obchodní sítě zahrnující Egypt a Levantu. Obrovská přírodní katastrofa, vyvolaná kolem roku 1625 př. n. l . erupcí a zhroucením sopky na ostrově Théra (dnešní Santorini), vedla kolem roku 1400 př. n. l. k zániku minojské civilizace.

Krátce poté obsadili Krétu i Rhodos Mykéňané z řecké pevniny. Tito bojovní mořeplavci se proslavili v legendární válce proti Trójanům v době kolem roku 1220 př. n. l., kterou v eposu Iliada vylíčil Homér. Podle Homéra „devět lodí domýšlivých Rhoďanů“ bylo součástí mohutné flotily krále Agamemnona o tisíci plavidlech. Desetileté obléhání skončilo zničením Tróji, vyčerpaní dobyvatelé však byli náhle zranitelní. Kolem roku 1150 př. n. l. přišly z území za Černým mořem „mořské národy“ a zpustošily všechny říše, které jim stály v cestě. Mnoho Řeků odešlo z pevniny na Rhodos. Mísení „mořských národů“ s předchozími obyvateli této oblasti se pak stalo základem klasické řecké civilizace.

Nebeský dar

Bůh slunce Helios podle pověsti daroval ostrov své oblíbené nymfě Rodos, která mu poté dala jméno. Podle jiných tvrzení vznikl název zkomolením řeckého výrazu pro granátové jablko – rodi .

Rhodské městské státy

Prvními velkými sídly na Rhodu byly městské státy Lindos, Kamiros a Ialysos (pojmenovaný po mytickém vnukovi boha slunce Helia), které dosáhly svého vrcholu v 1. tisíciletí př. n. l. Do roku 700 př. n. l. tyto tři městské státy spolu s přístavy Halikarnas (nyní Bodrum) a Knidos v Malé Asii a ostrovem Kos vytvořily obchodní a náboženskou ligu zvanou Dórská hexapolis (šestiměstí). Každé město razilo své vlastní mince (peníze byly vynalezeny právě v Malé Asii) a lindské lodě vyplouvaly až do západního Středomoří.

V 5. století př. n. l. dorazilo do Egejského moře mohutné vojsko perského krále Dareia Velikého. V cestě této invazi stály městské státy na řecké pevnině – Athény a Sparta. V očekávání řecké porážky se Rhodos a mnohé sousední ostrovy přidaly na stranu Peršanů, karta se však obrátila po pozemní bitvě u Marathonu v roce 490 př. n. l. Když Řekové o deset let později zničili flotilu Dareiova syna Xerxe ve velké námořní bitvě u Salaminy, bylo mezi potopenými plavidly i na čtyřicet rhodských lodí. Řekové poté provedli rychlou odvetu na těch ostrovech, které stály na straně poraženého nepřítele.

Rhodský kolos ve skutečnosti nad přístavem nikdy nestál

S cílem sjednotit řecké městské a ostrovní státy a zajistit jim bezpečnost vznikl krátce nato pod vedením Athén Délský námořní spolek, jehož členem se stal i Rhodos. V následujících stoletích přinesl spolek hospodářskou a politickou prosperitu celému regionu.

Založení města Rhodos

Díky strategické poloze na důležitých obchodních trasách ve východním Středomoří rostl význam Rhodu jako námořní mocnosti a finančního centra. Kolem roku 408 př. n. l. objem obchodu a loďstva přesáhl možnosti tří stávajících přístavů na ostrově. Vzájemnou dohodou všech tří městských států byl založen nový přístav Rhodos na severním cípu ostrova se třemi přírodními kotvišti. Uliční síť města navrhl slavný stavitel Hippodamos z Milétu a mnohé současné hlavní třídy vedou na místě svých předchůdkyň. Nové Město prosperovalo, zatímco Ialysos a Kamiros upadaly, až se z nich stala pouhá střediska náboženských kultů, kdežto Lindos si díky dvěma dobře chráněným přístavům udržel svůj význam.

Když se k moci dostal Alexandr Veliký, Rhodos se spojil s Makedonci a prosperoval jako součást jejich říše, přičemž těžil zejména z výsad pro obchod s Egyptem. Po smrti velkého vůdce v roce 323 př. n. l. se Rhodos odmítl připojit k výpravě jeho nástupce Antigona proti Ptolemaiovi I., makedonskému generálovi, jenž se stal egyptským králem.

V důsledku toho Antigonův syn, Demetrios Poliorketes, „obléhatel mnoha měst“, podnikl proti Rhodu v roce 305 př. n. l . jedno z nejproslulejších vojenských tažení starověku, s armádou 40 000 mužů a flotilou více než dvou set lodí určených k blokádě města. Proti této síle mohli Rhoďané postavit pouze 25 000 vojáků, většinou cizích žoldnéřů a místních otroků, kterým slíbili v případě vítězství svobodu. Po neúspěšných útocích na hradby přístavu nasadil Demetrios do boje Helepolis, důmyslný 125tunový obléhací stroj o devíti poschodích a základně široké 27 metrů. Stroj, chráněný kůží a bronzovými pláty, vybavený dubovými koly a tlačený 3 400 muži, vrhal střely proti hradbám města a vezl útočné oddíly. Obránci však vykopali pod hradbami tunel přímo pod cestou stroje a ten se do něj následně propadl.

Téměř roční obléhání skončilo příměřím, které potvrdilo nezávislost Rhodu, ostrov však musel slíbit účast na makedonských vojenských akcích, které nebudou namířeny proti Ptolemaiovi. Demetrios předal zbytky svého obléhacího stroje Rhoďanům s podmínkou, že je prodají a z výtěžku vybudují památník. Tak se zrodil slavný Rhodský kolos, jeden ze sedmi divů starověkého světa.

Div starověkého světa

V rozporu s všeobecně rozšířeným názorem Rhodský kolos nestál rozkročen nad vjezdem do přístavu Mandraki – dvacetitunová bronzová masa by se okamžitě propadla do měkkého mořského dna. Podle věrohodnějších teorií stála tato socha boha slunce Helia blízko Paláce velmistrů.

Sochaři Charovi z Lindu prý trvalo dvanáct let, než Kolos, vysoký 35 metrů, odlil – každý prst byl údajně velký jako dospělý člověk. Když ve svém díle objevil domnělou vážnou chybu, spáchal sebevraždu a práci dokončil jeho učedník Laches. Necelých sedmdesát let po dokončení Kolos při zemětřesení praskl v kolenou a zřítil se. Možná tak potvrdil oprávněnost Charova pocitu viny.

Rhoďané se vypravili do delfské věštírny, kde se jim dostalo varování, aby sochu neopravovali. Zničená socha tak ležela netknutá téměř devět století až do roku 653 n. l., kdy Rhodos vyplenili arabští piráti a bronz prodali jako šrot jednomu židovskému obchodníkovi ze Sýrie, který podle legendy potřeboval k odvozu ruin Kolosu 900 velbloudů.

Helénský rozkvět, římská nadvláda

Ve 3. století př. n. l. byl Rhodos na vrcholu moci, měl o něco více než dnešních 110 000 obyvatel a zažíval zlatý věk. Ostrov se proslavil jako kulturní a intelektuální centrum s proslulou školou rétoriky, kterou v roce 342 př. n. l. založil Athéňan Aeschines. Rhodští umělci a řemeslníci se těšili privilegovanému společenskému postavení a vysokému respektu v celé oblasti. Když bylo město včetně Kolosu v roce 227 př. n. l. poničeno při zemětřesení, začala do něj díky jeho pověsti v helénském světe ihned proudit bohatá finanční a technická pomoc na jeho obnovu.

Křižáci a rytíři

Klášter Moni Thari

Historické milníky