Julinka –
malá zverolekárka 3 –
Jasličky na farme

Vyšlo aj v tlačovej podobe

Objednať môžete na
www.fragment.sk

www.albatrosmedia.sk

Rebecca Johnson

Julinka – malá zverolekárka 3 – Jasličky na farme – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2020

Všetky práva vyhradené.
Žiadna časť tejto publikácie nesmie byť rozširovaná
bez písomného súhlasu majiteľov práv.

Venujem Megan, ktorá sa so mnou v detstve veľmi rada hrávala na obchod so zvieratami.

R. J.

Ahoj!

Volám sa Júlia, mám desať rokov
a som skoro zverolekárka.

Stavím sa, že sa práve v duchu pýtate, ako môže byť desaťročné dievča skoro zverolekárka.
Je to však celkom jednoduché: moja mama je zverolekárka, a tak sledujem, ako pracuje, a stále jej pomáham. Verte mi, nie je to vôbec ťažké.

Kapitola 1
Zverolekári majú radi jar

Ráno som sa zobudila veľmi skoro. Moja najlepšia kamarátka Zuzka u nás zostala na noc, aby sme mohli s mojou mamičkou vyraziť ráno čo najskôr. Mama teraz často jazdí po okolí, pretože je jar a veľa zvierat má mláďatá, ktoré musí niekto prehliadnuť.

Na prvom mieste dnešného zoznamu má farmu Novákovcov, kde býva naša kamarátka Miška. Mamina k nim teraz bude jazdiť veľmi často, lebo všetky ich kravy sa čoskoro otelia a niektoré z nich budú potrebovať našu pomoc, najmä tie, ktoré budú rodiť prvý raz.

Zuzka a ja môžeme zostať na farme celý týždeň, pretože máme prázdniny. Ide s nami aj môj malý brat Adam, lebo Miška má bračeka, ktorý je rovnako starý ako on a presne ako Adam zbožňuje dinosaury. Ach jaj!

Som si istá, že ujo Novák bude veľmi rád, že ma bude mať poruke celý týždeň. Vie, čo všetko ako zverolekárka dokážem, a navyše budem na všetko dohliadať, kým mama navštívi iných pacientov.

„Julinka, už ste pripravené?“ zaklopala mama na dvere.

„Zuzka, už by si mala vstávať.“

Štuchla som do kamarátky nohou a usilovala som sa zavrieť svoju preplnenú zverolekársku tašku. V skutočnosti je to otcov rybársky kufrík, ale určite mu nebude prekážať, že som si ho požičala. Zuzka spala na matraci vedľa mojej postele. Videla som z nej iba jej blond vlasy vytŕčajúce zo spacieho vaku. Jej matrac bol obklopený najrozmanitejšími vecami, ktoré som večer musela odsunúť, aby som pre ňu na podlahe urobila miesto. Potom som si všimla, že blízko Zuzkinej hlavy leží pinzeta, a vložila som ju do svojej tašky.

Zuzka sa posadila a s rozospatým úsmevom si z očí odhrnula prameň vlasov. Vyzerala, akoby práve strávila najmenej hodinu v kúpeľni. Jej ružový kufrík s kvietkami stál pri dverách a na ňom ležala starostlivo poskladaná kôpka oblečenia. Ako to len to dievča dokáže?

Rýchlo sme sa obliekli a na raňajky sme zhltli trochu cereálií. Mama s otcom zatiaľ nakladali do auta všetky zverolekárske potreby. Ocko sa s Adamom dohadoval o tom, koľko škatúľ s dinosaurami si Adam vezme so sebou. Prekĺzla som popri nich a uložila som do kufra svoju zverolekársku tašku a Zuzkin kufor.

„Ty si neberieš nijaké oblečenie?“ spýtala sa Zuzka.

„Preboha!“ Uháňala som naspäť do domu a schmatla som rifle, košeľu, zopár nohavičiek a zubnú kefku. S vecami v náručí som sa hnala dolu schodmi, pretože som nemala čas hľadať tašku.

Dobehla som dolu vo chvíli, keď sa otec chystal zatvoriť kufor auta, a rýchlo som doň hodila svoje veci. Ocinkove oči spočinuli najskôr na kefke, ktorá pristála medzi dinosaurami, potom na mne. Ocko pokrútil hlavou, no vtom si všimol moju zverolekársku tašku.

„Počkať!“ povedal. „Nie je to môj…“

„Nasadať, Julinka,“ zvolala mama z predného sedadla. „Už musíme vyraziť.“

Pozrela som sa na ocka a pokrčila som plecami. Vzdychol a zatvoril kufor.

„Už to onedlho bude,“ povedala mama, keď sme prišli až k nim.

„Tri jahniatka!“ potešila som sa. „Na tie sa pozriem veľmi rada.“