UČEBNICE

ÁJURVÉDY

II.

UČEBNICE

ÁJURVÉDY

Druhý díl

Ucelený průvodce klinickým posouzením

Vasant Dattatray Lad, M.A.Sc.

Přeložila Hana Eassey

KATALOGIZACE V KNIZE – NÁRODNÍ KNIHOVNA ČR

Lad, Vasant

[Textbook of ayurveda II. Česky]

Učebnice ájurvédy. 2. díl, Ucelený průvodce klinickým posouzením / Vasant Dattatray Lad ; z anglického originálu Textbook of Ayurveda II. … přeložila Hana Eassey. -- První vydání v českém jazyce. -- Praha : Maitrea, 2017. -- 424 stran

ISBN 978-80-7500-241-9

615.8(5) * 615.8:616-07 * 615.8:612.16 * (075)

– ájurvéda

– alternativní diagnostika

– pulzová diagnostika

– učebnice

615.8 - Fyzioterapie. Psychoterapie. Alternativní lékařství [14]

37.016 - Učební osnovy. Vyučovací předměty. Učebnice [22]

Vasant Dattatray Lad

Učebnice ájurvédy II.

Textbook of Ayurveda II.

Copyright © Vasant Dattatray Lad, 2007

Translation © Hana Eassey, 2016

Czech edition © MAITREA a.s., Praha 2017

ISBN 978-80-7500-241-9

Obsah

Předmluva

O autorovi

1

Nidána-paňčakam

Pět klinických barometrů

2

Samprápti

Proces onemocnění

3

Vjádhi

Nemoc

4

Trividhá-paríkšá

Tři kategorie klinického vyšetření

5

Aštavidhá-paríkšá

Osm metod klinického vyšetření

6

Rugna-patrakam

Klientský dotazník

7

Paradigma prakrti-vikrti

Zhodnocení konstituce

8

Agni a kóštha-paríkšá

Zhodnocení metabolického ohně a trávicího traktu

9

Áma

Metabolický odpad, primární příčina nemoci

10

Dóša-vidžňánam

Pochopení dóšických poruch

11

Dhátu a mala-vidžňánam

Specializovaný přehled poruch tkání a tělesných odpadních produktů

12

Prána-, tédžas-, ódžas-vidžňánam

Specializovaný přehled poruch tří tělesných esencí

13

Srótó-vidžňánam

Specializovaný přehled poruch tělesných drah

Poděkování

Přílohy

Slovníček

Seznam použité a doporučené literatury

MAITREA také vydala:

Věnování

Tuto knihu z celého srdce věnuji své milované ženě Ushe, jež je mi inspirací

a oporou ve všech oblastech života.

Milí čtenáři,

snažíme se, aby naše knihy byly perfektní. Pokud i přesto objevíte v textu nějakou chybu, napište nám na nakladatelstvi@maitrea.cz a my ji rádi opravíme.

Díky, Vaše nakladatelství

Předmluva

Při šíření ájurvédy na Západě je pro nás všechny nesmírným požehnáním přítomnost Dr. Lada, jehož světlo nás vede. Jeho knihy a učení se za posledních 25 let staly určujícím standardem západního ájurvédského vzdělávání. Touto novou knihou Učebnice ájurvédy, Ucelený průvodce klinickým posouzením, nás Dr. Lad zve na cestu objevování ájurvédské klinické vědy.

Můj první indický učitel ájurvédy Dr. J. R. Radžu z Haidarábádu byl pulzním diagnostikem a měl až zázračnou schopnost předpovídat nemoci. Jednou jsem mu položil otázku, zda je jasnovidec, nebo zda se řídí intuicí. Odpověděl mi, že není ani intuitivní, ani jasnovidec. Řekl mi: „Intuice není nic jiného než rozšíření logiky.“ Tedy to, co se zdá být výsledkem intuice, je jednoduše rozšířením logických známek, příznaků a vjemů. Mistr logiky, vynikající ájurvédský diagnostik může tedy budit dojem, že má jasnovidné schopnosti, ve skutečnosti je však skvělým klinickým detektivem. Nejslavnějším ájurvédským klinickým detektivem byl pravděpodobně Džívaka, známý žák Atréjův.

Džívaka, spolu s ostatními studenty ájurvédy, jednoho dne zkoumal stopy slona, který se vracel od řeky. Když se Džívaky otázali, co ze stop vyčetl, odvětil: „Jsou to stopy samice, která oslepla na pravé oko a která se ještě dnes chystá porodit slůně, jež bude mužského pohlaví.“ Ostatní studenti se jeho absurdní diagnóze smáli; nebylo přeci možné odhadnout něco takového z pouhých stop. Když Džívaku požádali, aby svoji předpověď odůvodnil, dal jim následující vysvětlení: „Stopy samce jsou kulaté, zatímco stopy samice jsou podlouhlé.“ Protože okusovala trávu pouze po levé straně, usoudil, že je slepá na pravé oko. Protože zadní otisky stop byly hlubší než přední, dovodil, že je těhotná. Stopy byly též hlubší na pravé straně, což ho vedlo k závěru, že slůně bude sameček. Podle moči poznal, že k porodu dojde již záhy. Podobně vysvětlil i další podrobnosti.

Aby se člověk stal skvělým ájurvédským klinickým detektivem, musí dokonale ovládnout všechny nástroje vnímání, rozlišování a intelektu. Lidské tělo promlouvá logickým jazykem a stávající kniha tento jazyk velmi podrobně popisuje. Každá nerovnováha, každý příznak a každý proces rozvoje nemoci jsou odrazem naprosto logického vývoje nerovnováhy ukryté v pozadí. V mnoha systémech se diagnóza, léčba i vyléčení odehrávají ve fyzické oblasti – v annamaja-kóše. Džívaka demonstroval v této oblasti dokonalé uvědomění a diagnostiku. Ájurvéda zde však nekončí, protože jemné aspekty našeho těla obsahují informace, které jsou pro diagnostiku dokonce ještě důležitější než ty fyzické.

Naše diagnostické schopnosti proto musí nakonec přesáhnout fyzickou oblast. Každý zde popsaný diagnostický nástroj vyžaduje dokonalé ovládnutí jednoho či více smyslů, a zjemnění smyslů pak umožňuje spatřit i to, co je neviditelné. Smysly jsou drahami vědomí, jež přenášejí uvědomění, a to buď směrem do našeho pole vědomí, nebo z něj směrem ven. Buď nás naše smysly zavádějí a diagnostikujeme pouze fyzické věci, anebo – po dlouhé praxi – využíváme svých vyladěných smyslů jako nástroje, abychom u svých pacientů probudili jejich vlastní dar sebeléčení. Poznání je uloženo strukturovaným způsobem v našem vědomí, a proto pouze zpřístupnění našeho Já, našeho vědomí, umožňuje nastoupit celoživotní cestu ájurvédy. Z tohoto pohledu lze chápat rčení, že praktikování ájurvédy je lepší pro praktikujícího než pro pacienta.

Když jsem se ptal Dr. Radžua, na co myslí, když měří pacientovi pulz, odpověděl: „Moje duše hovoří s duší pacienta.“ Pravil, že se jedná o přímou komunikaci od srdce praktikujícího k srdci pacienta. Prostřednictvím doteku pulzu či kteréhokoli z vyvinutých pěti smyslů se dotýkáme pacientovy duše. Tím dochází k oživení uvědomění duše a probuzení vlastního léčivého vědomí. Na této úrovni si tělo začíná být vědomo samo sebe a je schopno rozpoznat zdroj nerovnováhy. Jakmile k tomuto uvědomění dojde, probouzí se přirozená léčivá reakce.

Po mém návratu z výcviku v Indii mne Dr. Radžu požádal, abych začal učit pulzní diagnostiku. Chtěl, aby se její umění uchovalo, protože je nejdůležitější součástí ájurvédy. V roce 1988 při výuce pulzní diagnostiky v Los Angeles mi jeden ze studentů z ničeho nic uprostřed hodiny omdlel a upadl na zem! Přivedli jsme ho zpátky k vědomí a on byl naštěstí ochoten zůstat s námi ve třídě až do konce výuky. Po výuce mi řekl, že se mu za celý život stalo něco podobného pouze jednou, a to před deseti lety v Mexiku. Od této události v Mexiku pociťoval bolest v oblasti jater a střední části zad. Deset let strávil návštěvami nejrůznějších lékařů v naději, že se mu podaří zbavit se chronických bolestí, a tak se dostal až ke mně na seminář. Řekl, že v okamžiku, kdy si měřil pulz, bolest mu náhle zesílila, chtělo se mu zvracet a přišly na něj mdloby stejně, jako tomu bylo před deseti lety. Pravil, že bolest byla tak intenzivní, že se mu začala točit hlava, a prostě ztratil vědomí. Po dvou týdnech jsme se znovu setkali, abych zjistil, jak na tom je. Řekl mi, že od oné příhody při měření pulzu mu jeho desetiletá bolest úplně zmizela. A bez bolesti je dodnes.

Můj student se pouhým dotekem vlastního pulzu, nasměrováním svých smyslů dovnitř, sám uzdravil. V roli ájurvédských praktiků nejsme léčiteli, nýbrž směrovateli vlastního vědomí. K rozvíjení tohoto druhu uvědomění dochází ve vidžňánamaja-kóše – v obalu intelektu a rozlišování. Je-li intelekt patřičně rozvinut, okvětní plátky lotosu v tomto obalu se otevírají. Stejně tak, jako je intuice rozšířením logiky, i intelektuální rozvoj diagnostických dovedností popsaný v této knize přirozeně vede k rozšíření logiky u vašich pacientů. To jim umožní nahlédnout příčinu vlastní nemoci, která jim sužuje tělo a drží je ve vězení vlastních myšlenek a emocí.

Doktor Lad učí síle mistrovství. Vaše smysly jsou vašimi zbraněmi a diagnostické dovednosti získáte jejich zdokonalením. Nepřítelem je vaše mysl, jež využívá smyslů, emocí, a hlavně strachu k tomu, aby vás přesvědčila, že máte léčit příznaky nemoci, vydělávat peníze a nikam dál se nedívat. Jako ájurvédský praktik si neustále musíte klást otázku: „Kdo řídí můj kočár?“ Praktikuji pro svůj osobní prospěch a ruší mne smyslové podněty? Nebo jsem oddán osobnímu růstu, blahu svých pacientů a jsem ochoten překročit strach a nevědomost? V tom druhém případě praktikující může zakusit skutečný význam pravdy, Brahma bhavati sarathih, což znamená, že je to Brahma, kdo řídí náš kočár. Tedy čisté vědomí, nikoli naše ego. Tam, kde vaši diagnózu, léčbu a interakci mezi lékařem a pacientem řídí srdce, dochází ke komunikaci duše s duší a myšlenkové schopnosti vyvěrají ze srdce, nikoli z mysli.

John Douillard

podzim 2006

O autorovi

Ájurvéda nachází svůj domov v srdcích speciálních bytostí, jejichž dharmou je ochraňovat, uchovávat a udržovat tradici moudrosti za účelem vlastního léčení a léčení světa. Přemosťuje vzdálenost mezi proměnlivými filozofiemi, vědami a náboženstvími různých dob a k jejímu předávání v různých kulturách dochází prostřednictvím oddaných jedinců. Srdce doktora Lada je jedním z takových příbytků tohoto živoucího plamene. Jeho život a učení jsou vyjádřením skutečného poslání ájurvédy ve světě.

Dr. Lad přináší do Spojených států bohatství výukových i praktických znalostí. V roce 1968 získal titul bakaláře ájurvédské medicíny a chirurgie (B.M.A.S.) na Univerzitě v Púně a v roce 1980 titul magistr ájurvédských věd (N.A.Sc.) na Tilak Ayurved Mahavidyalaya v Púně. Nejprve tři roky pracoval jako vedoucí lékař v ájurvédské nemocnici v Púně. Mnoho let působil jako učitel na Univerzitě v Púně, na tamní Fakultě ájurvédské medicíny sedm let zastával pozici profesora klinické medicíny. Jeho akademické i praktické vzdělání zahrnuje studium alopatické medicíny a chirurgie a tradiční ájurvédy. Od roku 1979 začal jezdit do Spojených států, kde položil základy výuky ájurvédy. V roce 1981 se usadil v Novém Mexiku, aby zde mohl učit ájurvédu. V roce 1984 založil Ájurvédský institut a stal se jeho ředitelem.

Dr. Lad je autorem četných článků a několika knih, k nimž patří Ayurveda, The Science of Self Healing (Ájurvéda, věda sebeuzdravení) a spoluautorem knihy The Yoga of Herbs (Jóga bylin – česky vyšla pod názvem Rostliny v ájurvédě: ájurvédský průvodce léčením bylinami) a Ayurvedic Cooking for Self Healing (Ájurvédská kuchyně pro vlastní uzdravení). Jeho kniha Secrets of the Pulse, The Ancient Art od Ayurvedic Pulse Diagnosis (Tajemství pulzu, dávné umění ájurvédské pulzní diagnostiky) představuje poprvé fascinující téma pulzní diagnostiky. Jeho nedávná kniha The Complete Book of Ayurvedic Home Remedies (Úplná kniha ájurvédských domácích léků) je kompendiem klasické ájurvédské léčby běžných a chronických nemocí. Dr. Lad je v současné době ředitelem Ájurvédského institutu v Albuquerque v Novém Mexiku, kde vyučuje Program ájurvédského studia a pokročilejší Program gurukuly. Každoročně také jezdí učit do Indie. Dr. Lad cestuje po světě, poskytuje soukromé konzultace a vede semináře o ájurvédě, její historii, teorii, jejích principech a jejím praktickém uplatnění.

1

Nidána-paňčakam

Pět klinických barometrů

Klinická studie nemoci začíná u nidána-paňčakam. Je to první a nejdůležitější barometr při zkoumání jakékoli nemoci a jakéhokoli utrpení. Nidána znamená etiologie, příčina, původ, paňča znamená pět. Nidána-paňčakam tedy znamená pět klinických barometrů, s jejichž pomocí se pokoušíme porozumět nemoci. Jsou jimi:

1. Nidánam: příčina

2. Púrva-rúpa: časné známky a příznaky

3. Rúpa: hlavní známky a příznaky

4. Upašaja: terapeutická vodítka, zásady

5. Samprápti: patogeneze, původ a vývoj nemoci

Důležitost pochopení příčiny nemocí

Ájurvéda klasifikuje veškeré choroby podle kvalitativních změn. Dvacet vlastností neboli kvalit (gun) se projevuje v dóšách, dhátu, v moči, exkrementech a potu a ovlivňuje mysl a vědomí. Ve skutečnosti jsou přítomny všude ve vesmíru. Naše tělo je neustále vystaveno vlivu vnějšího prostředí, zejména stravy, životního stylu, sezonních změn a kvality našich vztahů, čímž vlastnosti tohoto prostředí pronikjí do těla, mysli i vědomí. Tyto vlastnosti a kvality způsobují pomalé změny v dóšách, což má za následek zvýšení dóš odpovídajících vlastností.

Slovo „dóša“ se doslova překládá jako nečistota nebo porucha. Tři dóši jsou nicméně ve skutečnosti organizacemi, které řídí individuální fyziologii, psychologii a chování člověka. Ve starořecké medicíně se nazývaly humory, a vědělo se, že udržují fyziologickou rovnováhu. Vaše individuální konstituce je jedinečným genetickým kódem, jenž je přítomen v každé buňce, každém orgánu a každém systému těla. Je-li v rovnováze, představuje vaši ochrannou zónu. Je-li tělo vystaveno chladu a zvýšené vzdušné vlhkosti, tělesná kafa se zvyšuje, aby ochránila tkáně. Tedy místo toho, aby počasí přímo ovlivnilo plíce, nejprve zvýší vylučování hlenu neboli kafu, a tato kafa pak může postupně ovlivnit sliznice, bronchiální tkáně nebo plicní parenchym. Když pomine působení vnějšího vlivu, v ideálním případě se zvýšená kafa v organismu vstřebá zpátky, dhátu-agni ji stráví, a dóši se tak vrátí do rovnováhy. Tatáž dynamika platí pro nerovnováhu váty i pitty. Je-li člověk v kontaktu se suchou zemí nebo pozře suché jídlo či zbytky, může to vést ke zvýšení váty, aniž by to však negativně ovlivnilo tkáně.

Aby se tělo vypořádalo se studeným prostředím, tělesná inteligence vyvolá chuť na teplou polévku s pepřem nebo na horkou kávu se zázvorem. Tuto chuť způsobí dóši, které se snaží vyrovnat vlastnosti okolního prostředí. Dojde-li ke zvýšení váty, vyvolává to chuť na něco jemného a teplého, například na mléčnou kaši nebo na ghí. Tyto pokrmy váta-dóšu uklidňují. Je-li zvýšená pitta, člověk dostává chuť na něco chladivého a sladkého. Zvýšená kafa vyvolává chuť na horké a kořeněné, jako například kajenský pepř či česnek.

Na druhé straně však narušené dóši mohou také vyvolávat zvrácené chutě. Nachází-li se dóši v časném stadiu samprápti, vyvolávají nejprve zdravé chutě. Po určité době však začínají vyvolávat chutě zavádějící, které pak ještě víc vychýlí narušené dóši. Podobně je tomu u ámy (toxicity), kdy jsou buněčné membrány zanesené toxiny, a to narušuje buněčnou inteligenci a vyúsťuje ve špatnou komunikaci. Áma znamená nestrávené, nezpracované a nevyužité částice potravy, které tvoří metabolický odpad cirkulující v rasa-dhátu (plazmě). Áma rovněž vyvolává zvrácené chutě, jež by se neměly uspokojovat.

Dvacet kvalit neboli gun

• Těžký (guru)

• Lehký (laghu)

• Pomalý/tupý (manda)

• Ostrý (tíkšna)

• Chladný, studený (šíta)

• Horký (ušna)

• Olejnatý nebo mastný (snigdha)

• Suchý (rúkša)

• Slizký, mazlavý/hladký (šlakšna)

• Hrubý (khára)

• Hustý, hutný (sandra)

• Tekutý (drava)

• Tvrdý (káthinja)

• Měkký (mrdu)

• Pohyblivý (čala)

• Statický (sthira)

• Hrubohmotný (sthúla)

• Jemnohmotný (súkšma)

• Jasný, čistý (višada)

• Lepkavý (pičchila) nebo zakalený (ávila)

Existují tedy dva typy chutí: zdravé, jež jsou projevem biologické inteligence těla, a nezdravé, jež jsou důsledkem přítomnosti toxinů nebo vychýlených dóš v pokročilejších stadiích onemocnění. Biologické chutě jsou zdravou potřebou. Má-li dítě nedostatek minerálů, stává se, že jí hlínu. Obdobně člověk s anémií má chuť na železo. Tato žádost pochází z tkání. Měli bychom tedy pochopit chutě a pokusit se rozlišit, kdy jsou zdravé, a kdy jsou naopak důsledkem nerovnováhy. Pokud možno uspokojujte pouze správné chutě pramenící z inteligence; zavádějící chutě neuspokojujte.

Vyskytuje-li se například zvýšená kafa v rase, může se vám objevit chuť na sladké a na mléčné výrobky, což je zvrácená chuť typu kafa způsobená ámou. Toxiny mají tendenci zůstat v těle. Podobné chuti by se tedy nemělo vyhovět. Ájurvéda je vědou velmi jemného pozorování. Chuť na tabák je dalším podobným příkladem; nikotinové toxiny jsou určitou formou ámy, jež vyvolává chuť na cigarety. Totéž platí pro alkohol. Jestliže si člověk již vytvořil návyk, jeho systém bude mít potřebu alkoholu, jež mu umožňuje udržet si chuť k jídlu, spánek i smyslové vnímání.

Přítomnost ámy může být důsledkem kafa-dóši, jež zpomaluje agni, a to vyvolává tendenci ámy shromažďovat se v místech kafy, což jsou např. plíce, hruď a dutiny. Dojde-li ke zvýšení pitty zvýšením tekuté vlastnosti, je to jako lití horké vody na oheň, a důsledkem je ředění enzymů. To může vést k tvorbě pitta-ámy, jež má příchylnost k charakteristickým místům pitty, jako jsou játra, krev a tenké střevo. Narušení agni může způsobit i váta, a pak dochází ke vzniku ámy typu váta, jež má příchylnost k charakteristickým místům váty jako tlusté střevo, srdce, klouby, mozek či nervový systém.

Áma typu váta má načernalou až nahnědlou barvu a toto zbarvení se projevuje i na jazyku. Má-li jazyk zelenožlutý povlak, poukazuje to na ámu typu pitta, oproti tomu bělavě-pěnový povlak značí ámu typu kafa. Můžete tedy klinicky zjistit, zda se jedná o ámu typu kafa, pitta či váta.

Příčiny některých specifických onemocnění

- Jezení hlíny může vést k anémii a také k parazitům. Anémie způsobená nedostatkem železa vede k pojídání hlíny, což může následně vyvolávat anémii (příčina se stává následkem).

- Spolknutí mouchy vyvolá pocit na zvracení.

- Nadměrný sex může vyvolat tuberkulózu v důsledku vyčerpání ódžasu.

- Sexuální styk s plným močovým měchýřem může negativně ovlivnit ledviny.

- Jízda na velbloudu může být příčinou revmatu, neboť nadměrná pohyblivost způsobí přetížení dolní části těla a zhorší krevní oběh; krev stagnuje v článcích prstů, a tak dochází k otokům a bolesti.

- Stání na stráži (například u hlídek) nebo zaměstnání, při němž člověk většinou stojí, mohou způsobit křečové žíly.

- Lidé, kteří sedávají na tvrdém povrchu, mají sklon k hemeroidům.

- Lidé, kteří nevycházejí na sluníčko a zdržují se ve tmě, mohou trpět anémií či kurdějemi.

- Menopauza je běžnou příčinou úbytku kostní tkáně.

- Člověk trpící hemeroidy má v důsledku ztráty krve sklon k anémii.

- U lidí, kteří nadměrně pijí alkohol, může dojít k cirhóze jater a hromadění tekutin v břišní dutině.

- U kuřáků může dojít ke vzniku rakoviny plic.

- U instalatérů může dojít k otravě olovem ze starých olověných trubek.

- U běžců může dojít ke vniku artrózy.

- Zdvihání těžkých závaží či vzpěračství může mít za následek vznik kýly.

- Ti, kdo praktikují jógu bez vedení zkušeného učitele, si mohou přivodit výhřez meziobratlové ploténky.

- Infikovaní komáři mohou roznášet malárii.

- Ti, kdo nosí malé boty, mají sklon k vrůstání nehtů do nehtového lůžka.

- Nadměrná práce s počítačem může vést k tenisovému lokti či syndromu karpálního tunelu.

- Ti, kdo žijí ve vlhkém klimatu, mohou být náchylnní k astmatu.

- Léto způsobuje průjem.

- Jaro může způsobovat nachlazení.

- Období dešťů může zhoršit artritidu.

- Nadměrné požívání luštěnin může způsobit zánět sedacího nervu.

- Porod může způsobit hemeroidy, prolaps pochvy nebo konečníku.

Nidánam

Ájurvéda vychází ze sánkhjové filozofie, jež se řídí konceptem kárja-kárana-bháva, což znamená, že každá příčina již v sobě obsahuje v neprojevené podobě důsledek. Každá příčina má konkrétní účinek. Příčina je zahalený následek, zatímco následek je odhalená příčina. Z toho důvodu je nesmírně důležitá nidána neboli etiologie, zkoumání příčiny nemoci. Ájurvéda jakožto duchovní, celostní a komplexní systém léčení je zároveň uměním postihnout všechny aspekty etiologie.

Nidána se definuje jako „to, co se může projevit – rozvinout v patogenezi“. Znáte-li příčinu onemocnění, můžete porozumět jeho povaze. Ájurvéda poskytuje hluboký vhled do příčin onemocnění a ucelený přehled toho, jak různé příčiny mohou vést k různým nemocem. K příčinám patří špatná strava, chybný životní styl či práce, nepatřičné vztahy, nekompatibilní prostředí, bakterie, viry, paraziti a mnoho dalších faktorů. Nemoc se rodí v děloze khávaj-gunji (slabých míst v těle), avšak k tomu, aby mohla vzniknout, musí existovat určitá vnější či vnitřní příčina.

Například otrava jídlem může způsobit gastroenteritidu spojenou s nevolností, zvracením a průjmem. Víte-li, že příčinou je otrava jídlem, chápete, proč se u člověka projevují právě tyto příznaky. Dojde-li například k chřipkové epidemii a váš přítel k vám přijde s bolestí hlavy, bolestmi celého těla a s horečkou, okamžitě víte, že se jedná o chřipku. Zde následek poukazuje na příčinu. Nemoc je následkem a každá nemoc má zcela konkrétní příčinu.

Moderní medicína tvrdí, že příčinou určitých chorob může být chybná strava, znečištěná voda či vzduch, infikovaný hmyz, jako například u malárie, nebo rizika spojená s určitým povoláním. Pití alkoholu může způsobit onemocnění jater, kouření marihuany způsobuje psychické poruchy a tak dále. Moderní medicína tedy také hovoří o etiologických faktorech nemocí.

Hétu je synonymem pro výraz nidána a znamená příčinu, motiv, původ, zdroj či důvod toho, že se něco stane. Dalším synonymem je výraz kárana, což také znamená příčinu či primární příčinu. Nidána, hétu a kárana označují důležité etiologické faktory, mezi něž patří například to, co lidé jedí, způsob, jímž mluví, to, jak spí a přemýšlejí, a to, jak se chovají. Všechny tyto faktory je potřeba zkoumat podle individuální guna-prakrti a vikrti, což znamená s ohledem na ty vlastnosti konstituce, které převážně způsobují nerovnováhu.

Podrobné posouzení kategorií hétu

Ájurvéda poskytuje podrobný pohled na příčiny nemocí a rozlišuje u nich 32 různých kategorií. Abychom tyto kategorie lépe pochopili, budeme se jim nyní podrobněji věnovat. Dvěma hlavními kategoriemi jsou příčiny nidža (vnitřní) a ágantu (vnější). Nidža se také nazývá abhjantara a ágantu se též nazývá báhja.

1. Nidža neboli vnitřní příčiny vyplývají z narušení vnitřních tělesných dóš, a ty pak negativně ovlivňují dhátu. Uveďme si příklad člověka, který si v sobě nese neopodstatněný strach typu „můj otec měl rakovinu, matka měla rakovinu, takže já také budu mít rakovinu“. Neustálým strachováním si tento člověk skutečně rakovinu může přivodit. To je vnitřní příčina. Mezi příčiny kategorie nidža patří také dóšická nerovnováha. Má-li například člověk takový životní styl a emocionální rysy, které silně provokují vátu, a navíc konzumuje i vátu provokující stravu, může u něj dojít k rozvinutí artritidy, bolesti v dolní části zad nebo ischiasu.

2. Ágantu jsou vnější příčiny. Patří sem traumata, škodlivé záření, bakterie, viry, paraziti, otrava jídlem, nekompatibilní kombinace potravin a znečištěný vzduch a voda, což jsou všechno faktory, které narušují tělesné dóši. Ty mohou nakonec způsobit onemocnění.

Mezi dvěma faktory nidža a ágantu je pouze tenká dělící linie. Nidža se může proměnit na ágantu a ágantu se může proměnit na nidžu. Dva lidé mohou pít tutéž vodu, ale pouze jeden z nich onemocní. Proč? Protože jeden člověk měl zdravý agni a silný imunitní systém, zatímco ten druhý měl slabší imunitu. Vnitřní příčinou je nízký agni a vnější příčinou je znečištěná voda nebo potrava.

Jak zjistíme, zda se jedná o vnější příčinu či nikoli? Stravovací, sezonní a další faktory spojené se změnou životního prostředí nejsou ničím jiným než změnami v univerzálních vlastnostech-kvalitách; jedná se o proměny dvaceti gun. Těchto deset párů vzájemně opačných vlastností je přítomno v celém vesmíru. Řekněme, že fouká studený suchý vítr. Podobné přitahuje podobné, takže venkovní vítr zvýší také vátu ve vnitřním prostředí těla. Chladné studené počasí je vnější příčinou (ágantu), jež způsobuje vnitřní zvýšení váty (nidža). Podobně můžeme předpokládat, že letní sezona vede k zvýšení pitty, a tudíž že zvýšená vlastnost horkosti ve vnějším prostředí ovlivňuje vnitřní dóši a zvyšuje pittu.

3. Sannikrušta znamená okamžitou nebo rychle působící příčinu. Může vést k rychlému rozvoji nemoci záhy poté, co byl člověk vystaven příčině. Například snězení čokolády v případě, kdy už je narušená kafa nebo pitta, může způsobit migrénu.

Sannikrušta znamená nejbližší nebo okamžitou příčinu, která završí patologii a vyvolá nemoc. Je to krátkodobě působící příčina. Dá se říci, že je to stéblo slámy, které zlomí velbloudovi páteř. Příčina typu sannikrušta dokoná patologický stav, takže se nemoc projeví vzápětí po působení příčiny. Příkladem je zlomenina po pádu, otrava jídlem nebo přílišná fyzická námaha a vyčerpanost, která o několik hodin později způsobí horečku. Synonymem pro sannikruštu je nimitta-hétu.

4. Viprakrušta je časově vzdálená, dlouhou dobu působící příčina; proces nemoci a jeho dokončení trvá dlouhou dobu. Viprakrušta je dlouhodobá. Jedná se o mírnou příčinu, která sama v krátkodobém horizontu nemoc nevyvolává, avšak způsobuje rozšíření dóš, což nakonec přemůže dhátu-agni a negativně ovlivní dhátu. Trvá-li nebo opakuje-li se taková příčina po měsíce či roky, způsobuje nemoc. Příkladem je kouření. Z krátkodobého hlediska může vyvolat pouze problémy jako kašel, avšak dlouhodobě může přivodit rakovinu plic. Lidé říkají: „Ale jedna sklenka vína je přeci v pořádku.“ Jedna sklenka vskutku nezpůsobí cirhotické změny v játrech. Pije-li však člověk alkohol každý den, po delší době se u něj opravdu mohou objevit cirhotické změny. Chybná strava, životní styl a většina zvykových faktorů patří mezi viprakrušta-hétu.

5. Pradhána znamená primární, silný, specifický. Pradhána tedy znamená primární příčinu. Spolkne-li například člověk náhle mouchu a začne zvracet, moucha je primární příčinou. Tato příčina je tak silná, že vyvolá silnou reakci. Anafylaktický šok způsobený silnou alergickou reakcí je také příkladem silné příčiny, podobně jako bodnutí nožem nebo vypití otrávené vody. Příčina typu pradhána může naprosto vychýlit dóšu a tento stav okamžitě vyvolá nemoc.

6. Vjabhičára znamená mnohačetný, různý, různorodý. Vjabhičára jsou mnohačetné slabší či menší příčiny, které mají kumulativní účinek. Člověk například sní okurku, po ní si dá zmrzlinu, pak si zaplave ve studené vodě a pak si sedne do klimatizované místnosti, kde je chladno, a dá si sodu s ledem. To jsou mnohačetné příčiny podobné povahy, provokující kafu. Kvečeru se u něj objeví příznaky vážného nachlazení nebo dokonce zápalu plic, což je onemocnění typu kafa. To je vjabhičára-hétu. Nebo si představte člověka, který si po probuzení dá pětadvacetkrát pozdrav slunci, pak pokračuje vzpíráním a během. Večer pomáhá manželce, zdvihne malý kbelík a natáhne si záda. Akumulovaný účinek veškerých předchozích příčin má za následek onemocnění.

7. Gauna znamená sekundární nebo falešnou příčinu, to znamená obvinění někoho nebo něčeho z toho, že člověk onemocněl. Gauna je buď chybná příčina, nebo příčina, která je tak slabá, že je nevýznamná, avšak člověk jí přikládá nepatřičný význam. Je-li například kafa již ve stadiu prasara (stadium rozšíření dóš v krvetvorném systému) a dotyčný sní zmrzlinu, dostane zápal plic. Onemocnění pak svádí na to, že snědl zmrzlinu. Zmrzlina je však v tomto případě nevýznamným faktorem. Skutečnou příčinou jsou ty faktory, které vedly k tomu, že se kafa dostala do stadia prasary, a to vedlo k nemoci. Jiným příkladem gauny je kuřák svádějící rakovinu plic na to, že podstoupil jedno rentgenové vyšetření, přičemž skutečnou příčinou jsou léta nikotinové otravy.

8. Dóša-hétu znamená příčinu, která narušuje specifickou dóšu. Luštěniny a syrová zelenina například zvyšují vátu, kyselé citrusové plody a ostré kořeněné jídlo mohou zvýšit pittu, a studené mléčné výrobky mohou zvýšit kafu. Proměnlivé počasí narušuje vátu, práce na horkém slunci narušuje pittu a denní spánek zvyšuje kafu, což jsou všechno příklady kategorie prakrti-hétu.

9. Vjádhi-hétu znamená příčinu vyvolávající nemoc. Kouření může způsobit rakovinu, příliš namáhavé cviční může způsobit artritidu. U vjádhi-hétu existuje konkrétní souvislost mezi příčinou a specifickou patologií.

10. Ubhaja-hétu znamená příčinu nebo příčiny, které vyprovokují dóšu a vyvolají patologický stav. Klasickým příkladem je jízda na velbloudovi a pojídání kořeněného pálivého jídla, což může zvýšit pittu a způsobit artritidu. Jiným příkladem je dlouhá jízda po hrbolaté cestě v poušti, což zvýší vátu a vyvolá bolest v dolní části zad. Dalším příkladem je houpání na houpačce, jež naruší vátu a způsobí točení hlavy a nevolnost.

11. Vjaňdžaka-hétu jsou faktory, které pouze stimulují dóši, avšak nezpůsobí skutečnou nemoc. V první řadě se jedná o stravovací a sezonní vlivy. Například pojídání zmrzliny či tučného jídla na jaře zvyšuje kafa-dóšu.

12. Utpádaka-hétu jsou faktory, které dokonají proces nemoci a nemoc skutečně způsobí. Je-li například již zvýšená kafa, vystavení se vlivu pylu může způsobit astma nebo sennou rýmu.

13. Prakrti-hétu jsou příčiny spojené se sezonou nebo určitou lokalitou. Jaro může například způsobit nachlazení nebo zahlenění, pouštní klima může vyprovokovat vátu a pittu.

14. Vaikrta-hétu jsou příčiny nemající souvislost s ročním obdobím ani lokalitou (nepřísluší sezoně či lokalitě). Příkladem je výskyt letních nachlazení nebo zvýšené kafy při pobytu v poušti.

15. Anubandhja jsou primární příčiny nemoci. Existující nemoc může způsobit další, novou nemoc. Obyčejné nachlazení se může například rozvinout v bronchitidu a senná rýma může vést k chronickému zánětu dutin.

16. Anubandha jsou druhotné příčiny nemoci nebo komplikací. Výše zmíněný případ bronchitidy se může například rozvinout v zápal plic. Dlouhodobě zvýšený krevní tlak může například vést k selhání ledvin.

17. Sáma-dóša jsou takové příčiny, u nichž se na onemocnění podílejí toxiny (metabolické odpady). Známky a příznaky ámy pro každou z dóš jsou uvedeny v seznamu „Sáma a niráma-dóši a maly“.

18. Niráma-dóša jsou ty příčiny, u nichž se toxiny (metabolické odpady) na onemocnění nepodílejí nebo podílejí pouze v malé míře.

19. Šarí-rádža jsou fyzické příčiny, které primárně ovlivňují tělo, jako například fyzická traumata. Patří sem vystavení se působení přírodních vlivů, jako například dlouhý pochod ve studeném větru, jenž může způsobit horečku.

20. Mánasika jsou mentální nebo psychické příčiny, které primárně ovlivňují manas (senzorickou, cítící část mysli). Hlavní příčinou těchto nemocí je, že se člověku nedostává toho, co si přeje, nebo že mu přichází to, co nechce. Tyto příčiny se také označují jako nenaplněné žádosti (rága) a averze (dvéša).

21. Átmadža jsou jemné příčiny, které ovlivňují vědomí člověka (džívátman). Jsou přímo způsobeny sančitta-karmou. Mohou se projevit v podobě genetických onemocnění.

22. Karmadža jsou příčiny, které se projevují primárně v důsledku minulé či současné karmy. Náš lidský život je karma-vipáka, to znamená důsledek nestrávené karmy předchozího života. Prárabdha-karma, činnosti, které jsou nám předurčeny v tomto životě, jsou příčinou veškerého současného utrpení. Roztrušuje-li například člověk nelaskavé poznámky o druhých za jejich zády a má-li v sobě spoustu potlačeného hněvu, může si přivodit poškození jater. Ájurvéda říká, že ten, kdo krade jídlo, může skončit jako anorektik, a u toho, kdo krade zlato, se může objevit kožní onemocnění. Lidé se mohou domnívat, že se jedná o pověry, jde však o hluboké účinky karmy.

Smyslové a motorické orgány se podílejí na všem, co děláme. Je-li určitá činnost dobře strávena, protože byla provedena vědomě, stává se inteligencí. Není-li však daná činnost pochopena, nedochází k patřičnému strávení. Účinek minulé nestrávené karmy spočívá v tom, že dochází k vytvoření samskár (vtisků neboli tendencí) a ty zanechají určitou jizvu, jež se nazývá khávaigunja (oslabené místo v těle). Takováto místa způsobují, že člověk trpí. V praktické rovině tedy špatné zvyky jako pití alkoholu či kouření cigaret nebo marihuany vytvářejí špatnou karmu. Takovéto činnosti vedou ke vzniku specifické khávaigunji a tedy ke karmickým nemocem.

23. Pražňa-apárádha – znamená inetelektuální znesvěcení nebo znevažování nebo nenaslouchání tělesné inteligenci. Vaše tělo vám říká, co je správné a co je špatné. Jeden den například cvičíte intenzivně jógu a druhý den vás tělo bolí. Měli byste ho poslechnout a odpočinout si. Lidé si ale většinou řeknou: „Ne, musím se snažit ještě víc,“ a místo osvíceného jogína se z nich stanou pacienti (rógi), kteří trpí artritidou nebo ischiasem.

Pradžňá znamená buddhi neboli intelekt. Máme buněčnou inteligenci, tkáňovou inteligenci a systémovou inteligenci. Tělo hovoří svým vlastním jazykem. Student ájurvédy by měl mít rozvinutou citlivost a být si vědom svých tělesných reakcí. Jste-li dobrým pozorovatelem, tělo vám řekne, co jíst a co ne. Máte například před sebou na stole pizzu, a tělo vám říká: „To není pro tebe.“ Pizza ale krásně voní a vypadá lákavě, takže pokud vám přítel v tu chvíli řekne: „Ale prosím tě, vezmi si alespoň kousek,“ pravděpodobně se do ní pustíte. Vaše tělo pak reaguje. To je pradžňa-apárádha.

Mysl je jak kognitivním, tak motorickým orgánem. Při běžném každodenním vnímání dochází ke kontaktu mezi předmětem vnímání, smysly a myslí (manasem), jenž přenáší vjemy do intelektu (buddhi). Je-li pradžňá (buddhi) zastřen tamasickou a radžasickou vlastností, přenesená informace bude chybná. Nedojde ke koordinaci ani synchronizaci mezi třemi funkcemi mysli: dhí (buddhi neboli intelekt), dhrti (uchovávání) a smrti (paměť). To se projeví klamným vjemem a chybným smyslovým vnímáním a výsledkem je pradžňa-apárádha. Zahlédnete-li v šeru kus provazu, můžete ho mylně považovat za hada. Buddhi dochází k chybnému závěru, že se jedná o hada.

Pradžňa-apárádha vyvolává negativní emoce jako nenávist, nepřátelství, závist, žárlivost, hněv, strach, neklid, smutek a egoistické činnosti. Dochází k ní naopak v důsledku sobectví, žádostí, chamtivosti, soupeřivosti, nenávisti a závistivosti. Tomu se říká adharma, což znamená nesprávné jednání. Pradžňa-apárádha se dále dělí na fyzickou, slovní a mentální. Zahrnuje fyzické zneužívání, verbální napadání a psychologickou manipulaci.

Kouření a přejídání se jsou dobrými příklady pradžňa-apárádhy. V obou případech si lidé jsou vědomi její škodlivosti, avšak nejsou ochotni poslechnout svou tělesnou inteligenci. Tělo například říká, že nemá hlad. Vy se však podíváte na hodiny, které ukazují obvyklý čas jídla, a dáte se do jídla i přesto, že tělo nemá hlad. To povede k hromadění toxinů a důsledkem mohou být vážně problémy. Sami si vytváříme utrpení a nemoci tím, že své tělo neposloucháme.

V prvních dvou stadiích nemoci (viz oddíl Samprápti) dóši vyvolají inteligentní chutě, jež představují odpor proti příčině nerovnováhy. Avšak od třetího stadia nemoci dále vyvolá nerovnováha dóš nahromadění ámy, jež přemůže inteligenci džáthara-agni, a člověk, jemuž toxiny ovlivnily buněčnou inteligenci, podléhá zvráceným chutím.

24. Asátmja indrija artha samjóga shrnuje tři kategorie zneužití smyslů.[1]

I hína-jóga může způsobit, že člověk vážně onemocní. Zločince například dříve trestali tím, že je umístili do izolace v temné kobce, kam nedoléhaly žádné zvuky ani světlo. V tomto případě se smyslům nedostává jejich smyslových podnětů, což představuje hrozný trest.

Indrija

(Smysl)

Hína-jóga

(Nedostatečné využívání)

Ati-jóga

(Nadměrné užívání)

Mithjá-jóga

(Chybné užívání)

Sluch

velmi jemné zvuky, tichý hlas

velmi hlasité zvuky

hrubé zvuky, zneužívání, naslouchání kousavým poznámkám

Hmat

doteku se dostává málokdy

neustálý dotek

velmi horký nebo studený nebo agresivní dotek

Zrak

zakryté oči nebo slepota

jasné světlo

sledování násilných nebo odporných scén

Chuť

jídlo bez chuti

silné chuti

dráždivé látky

Čich

velmi slabé vůně a pachy, převážně čisté

velmi silné pachy

silné, odporné pachy

25. Parináma-hétu jsou příčiny spojené s časem. Patří sem faktory způsobující stárnutí, sezonní vlivy a působení různých stadií trávení. Tělesné dóši podléhají neustálým změnám a tyto změny mohou vyprovokovat některou dóšu tak, že dojde k procesu onemocnění a plnému projevu nemoci. Například dlouhodobé působení radiace nebo chemických látek může způsobit rakovinu nebo jiné onemocnění, pokud už je jedna nebo více dóš ve třetím stadiu (prasara) onemocnění.

26. Parja-varana jsou příčiny způsobené vnějším prostředím, jako například znečištěním.

27. Rutudža jsou příčiny spojené se sezonními vlivy. Rozlišujeme dvě kategorie:

Vjápanna-rutu jsou příčiny odpovídající danému ročnímu období, jako například jarní nachlazení či letní průjmy.

Avjápanna-rutu jsou příčiny neodpovídající ročnímu období, jako například letní nachlazení či zimní průjem.

28. Annadža jsou stravovací příčiny. Zde rozlišujeme 5 hlavních kategorií:

nepatřičné stravování z hlediska vlastních dóš

nedostatečné jídlo

přejídání

emoční přejídání

nekompatibilní kombinace potravin

29. Krmidža znamená, že příčinou jsou bakterie, paraziti, viry a plísně. Pneumokokové mohou vyvolat zápal plic, střevní stafylokokové mohou způsobit stafylokokovou infekci, tuberkulózní bacily mohou přivodit tuberkulózu, syfilitické bakterie vyvolávají syfilis atd. Paraziti jako roupy, škrkavky, tasemnice, měňavky a giardie, kandida a další plísně a viry také vyvolávají specifická onemocnění.

30. Vjavasájadža jsou rizika spojená s povoláním. Například malíři, kteří používají chemické barvy obsahující olovo, si mohou přivodit otravu olovem. Dělníci pracující dlouhou dobu na prudkém slunci mohou utrpět popáleniny nebo u nich dojde k rakovině kůže. Horníci v dolech, kteří vdechují uhelný prach, trpí zčernáním plic.

31. Abhigáta jsou příčiny způsobené traumatem, jež může postihnout jak tělo, tak mysl.

32. Aušadhadžá-vjádhi jsou iatrogenní onemocnění.

33. Na určitých nemocech se navíc podílí genetické faktory, jež se považují za primární příčinu. Jsou to vlivy, které se přenášejí z prarodičů na rodiče a z rodičů na děti. Mezi takováto onemocnění patří diabetes a hemofilie. Obecná klasifikace nemocí bude probrána v kapitole 3.

Púrva-rúpa

Púrva-rúpa znamená prodromální (nespecifické) známky a příznaky nebo prvotní příznaky, jež předcházejí nemoci. Jedná se o příznaky možné budoucí nemoci, které sehrávají roli varovného znamení, avšak samy o sobě ještě nutně nepředstavují nemoc.

Čaraka charakterizuje púrva-rúpu jako „avjakta-nakšat“, což znamená ne zcela projevené, mírné známky a příznaky budoucí nemoci. Nemusí vyjevit žádnou patologickou lézi, a dokonce ani to, zda je zhoršená určitá vlastnost některé z dóš.

Trpí-li například člověk obecnými bolestmi těla, přitom často zívá, slzí mu oči a má mírné bolesti hlavy, je to známka rozvíjející se horečky nebo chřipky. Tyto varovné příznaky vám však neřeknou, o jaký typ horečky se jedná. Důvodem je, že sice známe dóšu nebo dóši, které se na příznacích podílejí, avšak nevíme dhátu (tkáň), kterou dóši postihnou, ani nevíme, jaké vlastnosti dané dóši budou tkáň ovlivňovat.

Tabulka 1: Kategorie nidány neboli hétu (příčin)

1. Nidža nebo též abhjantara: vnitřní; povstávají z vnitřku těla nebo samy o sobě

2. Ágantu nebo báhja: vnější; povstávají z vnějšího prostředí

3. Sannikrušta: okamžité, rychle působící

4. Viprakrušta: vzdálené, dlouhodobě působící

5. Pradhána: primární, silné, specifické

6. Vjabhičára: mnohačetné, různé

7. Gauna: sekundární či falešné

8. Dóša-hétu: provokují dóšu, např. pálivé jídlo způsobuje zvýšení pitty

9. Vjádhi-hétu: vyvolávající specifickou nemoc, např. kouření způsobuje rakovinu plic

10. Ubhaja-hétu: provokuje jak dóšu, tak onemocnění, např. jízda na velbloudu a současně požívání kajenského pepře způsobují dnu

11. Vjandžaka-hétu: pouze stimuluje jednu nebo více dóš

12. Utpádaka-hétu: završuje proces onemocnění

13. Prakrti-hétu: odpovídá prostředí (období nebo lokalitě)

14. Vaikruta-hétu: neodpovídá prostředí (období nebo lokalitě)

15. Anubandhja: primární onemocnění, kde předchozí nemoc vyvolala další, novou nemoc, např. z nachlazení se vyvine bronchitida

16. Anubandha: sekundární onemocnění nebo komplikace, např. bronchitida vedoucí k zápalu plic

17. Sáma-dóša: dóša sámou (toxiny neboli metabolickým odpadem)

18. Niráma-dóša: dóša nez ámy (toxinů čili metabolického odpadu)

19. Šaríradža: fyzické onemocnění

20. Mánasika: psychické onemocnění

21. Átmadža: onemocnění vědomí neboli genetické onemocnění

22. Karmadža: způsobené předchozí karmou

23. Pradžňa-apárádha: nenaslouchání tělesné inteligenci

24. Asátmja-indrija-artha-samjóga: nepřijatelné spojení smyslů se smyslovými předměty, např. hína-jóga, nedostatečné užívání smyslů; ati-jóga, nadměrné užívání smyslů; mithjá-jóga, chybné používání smyslů

25. Parináma-hétu: související s časem

26. Parja-varana: environmentální, související s prostředím

27. Rutudža: sezonní onemocnění. Vjápanna-rutu: odpovídající období a avjápanna-rutu: neodpovídající období

28. Annadža: stravovací, jako např. nepatřičné stravování bez  odhledu na vlastní dóši, nedostatečné jídlo, přejídání, emocionální přejídání a nekompatibilní kombinace potravin

29. Krmidža: bakterie; paraziti, např. červi, améby, prvoci rodu toxoplazmóza, plazmodium (způsobující malárii); viry; plísně včetně kvasinek, např. kandida albicans

30. Vjavasjájadža: pracovní rizika

31. Abhigata: traumata

32. Aušadhadža-vjádhi: iatrogenní onemocnění (způsobené vedlejším účinkem léků)

Často jsme schopni zastavit nástup nemoci, pokud rozeznáme púrva-rúpu hrozící nemoci. Ájurvéda má zmapovanou púrva-rúpu téměř u všech nemocí, a proto by se studenti ájurvédy při klinickém studiu měli púrva-rúpě důkladně věnovat. O dovednostech pozorování budeme podrobně hovořit v kapitole 4, Trividhá-paríkšá.

Při projevu púrva-rúpy obvykle člověk k lékaři nespěchá, nýbrž čeká, až se začne projevovat rúpa (hlavní známky a příznaky). Téměř každé onemocnění má svou púrva-rúpu, avšak pacient ji většinou ignoruje. U lidí, kteří těmto počátečním varovným signálům těla naslouchají a u nichž se podaří onemocnění zachytit v časném stadiu, je možno problém snadno a efektivně vyléčit.

Púrva-rúpou horečky (džvara) je malátnost, neklid, obecné bolesti těla, snížená chuť k jídlu, bolest hlavy, střídání pocitu horka a chladu, husí kůže, bolavé kořínky vlasů, slzení očí a neustálé zívání. Tyto příznaky naznačují, že se u člověka pravděpodobně rozvíjí horečka. Praskání v kloubech a ranní ztuhlost jsou púrva-rúpou artritidy. Ájurvéda říká, že púrva-rúpou diabetu je to, že člověk má na konci močení, při posledních kapkách, husí kůži.

Před průjmem mívá člověk často zácpu, nadýmání, plynatost. Poté přichází průjem. Před selháním srdce se u člověka projevuje bušení srdce, dýchací obtíže při námaze, občasné bolesti na prsou, které mohou vystřelovat do ramene, atp. Většina lidí však místo toho, aby si zašli na kontrolu, pokračuje ve svém nezdravém životním stylu a dál pojídá cheeseburgery. Jednoho dne pak člověku selže srdce, člověk zkolabuje a odvezou ho do nemocnice. Lidé žijí v budoucnosti, nikdo nežije ve svém těle v současném okamžiku.

Má-li člověk svědící pihu, měl by okamžitě navštívit lékaře. Svědění je púrva-rúpa rakoviny kůže neboli melanomu. Podobně je tomu u bulky v prsou – ta může být púrva-rúpou rakoviny prsu. Nemá smysl čekat a jít k lékaři, až bulka ztvrdne a metastázuje. K lékaři však ve fázi púrva-rúpy chodí pouze velmi málo pacientů a ani většina lékařů nechápe plně tento koncept prodromálních příznaků.

Dochází-li večer ke zvýšení teploty, cítí-li člověk bolest mezi lopatkami, má-li celkové bolesti těla, je unavený a zároveň má při jídle pocit, jako by jedl vlas, je to známkou nastupující tuberkulózy. Před rozvinutím zánětu močového měchýře mívají ženy velmi často sen o hořícím jezeře, avšak většinou na něj zapomenou. Tělo se vám snaží sdělit, že je něco v nepořádku. Člověk může chodit častěji močit, avšak nevěnuje tomu pozornost. Než dojde k mozkové mrtvici, mohou člověka brnět prsty nebo mu znecitlivět. Může též předcházet pocit tíže končetin a vysoký krevní tlak.

Určité nemoci mohou také samy představovat předběžné známky a příznaky vážnějšího onemocnění. Opakované nachlazení, zahlenění či kašel mohou vést k bronchitidě, chronické kýchání, rýma a zahlenění se mohou změnit v chřipku nebo astma. Průjem může být púrva-rúpou úplavice. Púrva-rúpa se může dostavit v podobě snu, varovných signálů, různých tělesných pocitů či zvědomění určitých částí těla. Ájurvéda nás nabádá, abychom měli důležitost púrva-rúpy vždy na paměti.

Rúpa

Rúpa jsou hlavní známky a příznaky onemocnění a dostavují se při pátém (vjakti) stadiu nemoci. Vjakti je stadium projevu nemoci. Neúplné příznaky púrva-rúpy se stávají ve stadiu rúpy úplnými. První dvě stadia se odehrávají v gastrointestinálním (GI) traktu, avšak narušená dóša poté opouští trávicí trakt a cestuje tělem, dokud nenajde oslabené místo, do něhož by mohla proniknout, a v něm se usazuje. Ve fázi vjakti neboli projevu vlastnosti dóši ovlivňují buď dhátu, srótas, nebo orgán, v němž se dóša usadila. Ostrá vlastnost pitty například může začít ovlivňovat kostní tkáň a vyvolat ostrou bolest, zatímco suchá vlastnost váty může způsobit suchost kloubů způsobující praskání. Tomu se říká dúšja a důsledkem je projevení rúpy, hlavních známek a příznaků.

Rúpa má mnohá synonyma, jako například samsthána (syndrom kolektivních známek a příznaků), vjaňdžanam (charakteristické příznaky), lingam (známky, symptomy a charakteristiky), lakšanam (kardinální neboli hlavní příznaky), činna (symboly či otisky nemoci) a ákrti (podoby nemoci). Když vlastnosti dóš zaútočí na kvalitu nějakého dhátu, známky a příznaky vyjeví podobu nemoci, proto se používá název ákrti.

Při rúpě se nejen neúplné známky a příznaky púrva-rúpy stávají ucelenými, nýbrž se také projeví další známky a příznaky, které předtím nebyly patrné. Uvidíte-li kouř vycházející zpoza hory, budete vědět, že tam hoří, ale oheň můžete skutečně vidět pouze tehdy, když horu obejdete. Teprve tehdy uvidíte specifické vlastnosti ohně a to, co přesně hoří. Kouř je tedy púrva-rúpa a oheň je rúpa.

Rúpa může být jednodóšická, dvojdóšická nebo tridóšická. Nemoc se definuje jako spojení dóši a dhátu a je tvořena komplexními, biochemickými a strukturálními změnami. Tyto změny vyvolávají rúpu. Rúpa pochází částečně z dóš a částečně z dhátu a upadhátu.

Jako klasický příklad rúpy lze uvést horečku (džvara). Hlavními známkami horečky jsou ucpané potní žlázy, což má za následek nedostatečné pocení, nárůst tělesné teploty, horkost v mysli i smyslech, obecné bolesti v těle a ztuhlost. Jedná-li se o horečku typu pitta, bude teplota velmi vysoká a budou ji doprovázet podrážděnost, návaly horka a zčervenání. Tyto příznaky jsou plně zjevné, až když se nemoc naplno projeví.

Dojde-li ke komplikaci rúpy, jedná se o stav nazývaný upadrava. Upadu znamená jít spolu, ruku v ruce, tedy upadrava znamená doprovodnou komplikaci. Někdy dojde k současnému projevu dvou nemocí. Příkladem může být astma postihující prána-vaha-srótas, při němž v tlustém střevě zároveň váta tlačí na pittu a vyvolává ulcerózní kolitidu.

Podrobná diskuse o rúpě u každé z dóš je obsahem kapitoly 10.

Upašaja

Upašaja znamená terapeutický test nebo návod, který se v klinickém umění dávné ájurvédy využíval k diagnostickým účelům. Aušadha anna viharánam upajógam sukhavaham znamená, že léky, strava i životní styl se dají využít jako průzkumná terapie. Aušadha znamená léky; anna je jídlo nebo strava; vihára je režim nebo životní styl. Pokud má člověk neurčité příznaky, na nichž se mohou podílet dvě nebo tři dóši, může být obtížné určit, o jaký typ nemoci se jedná. Za této situace ájurvéda doporučuje využití principu upašaji.

Jednoduchým příkladem upašaji jsou neurčité abdominální bolesti a nafouknutí. Aplikujeme-li na břišní oblast vnějšně teplý ricinový olej a dojde ke zmírnění bolesti, poukazuje to na onemocnění způsobené vátou. Pokud to naopak bolest zhorší, jedná se o problém typu pitta. Jiným příkladem je vysoká horečka, která je důsledkem vyprovokované pitty. Pokud při podání Sutšékari (komerční bylinný přípravek) nedojde k úlevě nebo se stav dokonce zhorší, naznačuje to, že se jedná o pittou způsobenou horečku typu niráma (bez toxinů). Pokud požití Sutšékari příznaky odstraní, znamená to, že jde o pittou vyvolanou horečku typu sáma (s toxiny). Třetím příkladem je astma. Člověku s těmito příznaky doporučíme, aby každých deset minut upíjel lékořicový čaj. Jedná-li se o bronchiální astma, dojde k okamžité úlevě. V případě srdečního astmatu čaj nepomůže.

Pomocí upašaji můžeme tedy dojít ke konkrétní diagnóze. Pokud upašaja přinese úlevu, nazývá se sátmja (tolerance). Pokud příznaky neodstraní, poukazuje na asátmju (intoleranci), což znamená, že buď dojde k alergické reakci, nebo prostě nedochází k úlevě.

Tři metody uplatnění upašaji tedy jsou: léky (aušadha), strava (annam) a životní styl (vihára). Existují také dvě širší kategorie upašaji: viparíta, což znamená antagonistická léčba, a tadartha-kári, což znamená synergická léčba.

Antagonistická léčba[2]

Hétu-viparíta-aušadha je lék, který působí proti příčině. Například horečka (džvara) doprovázená pocitem chladu, ztuhlostí a zimnicí je důsledkem studené vlastnosti kafy a váty. Přirozeně tedy bude užitečný lék, který je protikladný dóše kafa a váta. Nejlepším lékem na příčinné faktory horečky způsobené kafou a vátou je suchý zázvor, a to i přesto, že není antipyretický. To znamená, že nesnižuje horečku, nýbrž je protikladný vůči příčině horečky, a tudíž účinný.

Hétu-viparíta-annam je potrava, která působí proti příčině. Má-li člověk horečku způsobenou vátou a kafou, může se mu podat do měkka uvařená rýže se zahřívajícím kořením. Léčí se tak příčina, nikoli přímo horečka.

Hétu-viparíta-vihára je životní styl působící proti příčině. Ve výše uvedeném případě by bylo klasickou vihárou, posadí-li se člověk na horkém slunci; opět se léčí příčina, nikoli horečka jako taková.

Vjádhi-viparíta-aušadha jsou léky, které vůči specifické nemoci vykazují protikladné účinky. Příkladem je použití bylin Patha či Kutadža na průjem. Tyto byliny průjem okamžitě zastaví. Dalším příkladem je ekzém nebo lupenka, kde se jako specifický lék využívá Khadira, nebo diabetes, kde se používá kurkuma.

Vjádhi-viparíta-annam je potrava, která je protikladná nemoci. U již zmíněného příkladu průjmu se člověku může podat rýže s čerstvým jogurtem, polévka z červené čočky nebo vařené jablko s čajovou lžičkou ghí a špetkou muškátového oříšku. To působí specificky na průjem bez ohledu na to, jaká dóša ho vyvolala.

Vjádhi-viparíta-vihára je volba životního stylu působícího proti příčině. V případě průjmu je nejlepší vihárou odpočinek, čtení, relaxace a pití dostatečného množství vody.

Ubhaja-viparíta-aušadha (jinak se také označuje jako hétu-vjádhi-viparíta-aušadha) jsou léky protikladné jak příčině, tak nemoci samotné. Máme-li například člověka trpícího otokem (šóta) typu váta, způsobeného nadměrným cestováním, může u něj dojít ke stagnaci krve. Nejlepším lékem je čaj Dašamúla nebo Dašamúla-árišta (fermentované víno). Příčinou je váta, otok je nemocí a Dašamúla léčí jak vátu, tak otok. Jiným příkladem je artritida typu váta, u níž je účinná masáž olejem Mahá-nárájána a koupel se zázvorem a jedlou sodou, což jednak zmírňuje bolest a zároveň zklidňuje příčinu vyprovokovanou váta-dóšou.

Ubhaja-viparíta-annam je potrava, která léčí jak příčinu, tak samotnou nemoc. Ve výše uvedeném příkladu pomůže vodní meloun, jenž je diuretický a zároveň zklidňuje vátu, a tudíž pomůže otok typu váta snížit.

Ubhaja-viparíta-vihára je takový životní styl či aktivity, které působí proti příčině i proti nemoci. Otok typu váta se dá vyléčit tak, že si člověk lehne s nohama nahoru, což vyprázdní žíly, a pomůže tak nemoci a zároveň zklidní zvýšenou vátu.

Léčba podobným[3]

Hétu-tadartha-kári-aušadha je lék podobných vlastností, jako má příčina nemoci. Může se jednat o velmi intenzivní léčbu. Má-li například člověk ránu se zánětlivým otokem, ájurvéda doporučuje přiložit horký obklad s pastou nazývanou agaru, jež léčí příčinu spočívající ve vysoké pittě. Tato léčba způsobí, že vřed dozraje a je možno ho pak snadno rozříznout a vyčistit.

Hétu-tadartha-kári-annam je potrava podobných vlastností, jako má příčina. V předchozím případě vředu způsobeného pittou se jako lék dá použít pálivé kořeněné jídlo.

Hétu-tadartha-kári-vihára je typ životního stylu, který je vlastnostmi podobný vlastnostem příčiny. Vřed typu pitta se dá úspěšně vyléčit horkou koupelí, do níž se přidá zázvorový prášek. Po ní lze z vředu snadno vytáhnout hnis.

Vjádhi-tadartha-kári-aušadha je lék, jenž má podobné vlastnosti jako nemoc. Při nevolnosti způsobené kafou se podá lékořicový čaj nebo čaj z byliny vača, čímž se vyvolá zvracení, a tak se eliminuje nadbytečná dóša.

Vjádhi-tadartha-kári-annam jsou potraviny podobných vlastností jako nemoc. U předchozího případu se dá nevolnost ještě posílit těžkým jídlem, což způsobí zvracení a následnou úlevu. Při akutním průjmu (atisára) způsobeném toxiny může být dobrou léčebnou volbou mléko i přesto, že je laxativní. V takovémto případě se ve stadiu sáma nikdy nemají podávat stavějící potraviny ani byliny, protože se stolicí zároveň vycházejí z těla toxiny. Naopak je žádoucí průjem urychlit podáním mléka nebo švestkové šťávy, aby toxiny mohly z těla odejít.

Vjádhi-tadartha-kári-vihára je životní styl podobných vlastností, jako má nemoc. U nevolnosti vyvolejte zvracení drážděním jazyka, až dojde k dávivému reflexu. To dočasně zvýší příznaky nemoci (nevolnost), avšak výsledné zvracení okamžitě přivodí úlevu.

Ubhaja-tadartha-kári-aušadha jsou léky podobných vlastností, jako je příčina i nemoc zároveň. V mnoha případech stagnace jater či žlučníku v důsledku zvýšené pitty, včetně případu malých žlučových kaménků (rozměru rýžového zrnka), je užitečné časně ráno udělat výplach jater směsí olivového oleje, citronové šťávy a kajenského pepře (rozměr žlučových kamínků ukáže ultrazvuk). Tento výplach stimuluje žlučník a zvýší pittu do té míry, že ta vyvolá vyloučení velkého množství stagnující žluči, a tím dojde k vyloučení žlučových kamenů. Uštkne-li například člověka had, součástí léčivé protilátky je velmi často hadí jed.

Ubhaja-tadartha-kári-annam jsou potraviny podobných vlastností, jako je příčina i nemoc. U žlučových kamenů je možné proto například podávat stravu zvyšující pittu, jako kořeněné pálivé jídlo, které ještě umocní výše zmíněný výplach.

Ubhaja-tadartha-kári-vihára je volba životního stylu podobného svými vlastnostmi jak příčině, tak nemoci samotné. Provádí-li někdo například příliš intenzivní cvičení a ztuhnou mu svaly, k uvolnění bolesti dojde, půjde-li si následujícího dne zaplavat anebo uplatní jinou formu cvičení. Specifickým příkladem je plavání proti proudu, jež je velmi dobré proti dně.

Ájurvéda říká, že nejlepší je léčit dóši, příčinu i nemoc. Ve zmíněném případě průjmu je specifickým lékem Kutadža, vhodným jídlem vařené jablko nebo rýže s jogurtem, a z hlediska životního stylu je dobré zpomalit a pohybovat se potichu a zvolna.

Moderní medicína je jakýmsi souhrnem všech vědních oborů. Chcete-li se stát lékařem, měli byste znát fyziku, chemii, biologii, anatomii, fyziologii i další nauky. Mystika či intuice je matkou věd. Základní principy homeopatie, naturopatie a alopatie jsou všechny obsaženy v ájurvédě. Základ těchto terapií se nachází v upašaje (terapeutickém pokusu). Viparíta-čikitsá (léčba protikladným) se dá využít v psychické i fyzické rovině a představuje základ alopatické medicíny. Bios znamená život, takže antibiotikum je lék, který působí proti životu organismu. Základ tohoto přístupu pochází z ájurvédy – viparíta-čikitsá. Další příklad obsažený v upašaje je tadartha-kári-čikitsá (léčba využívající synergické metody); ta je základem homeopatické medicíny.

Samprápti

Typy samprápti

Sánkhja je počet dóš účastnících se na samprápti.[4] Rozlišujeme tři kategorie:

monodóšická – snadno léčitelná

dvojdóšická – poměrně obtížně léčitelná

tridóšická – velmi obtížně léčitelná nebo neléčitelná

Vikalpa-samprápti je kvalitativní projev samprápti. S její pomocí určujeme vlastnosti dóš, které převažují. To nám může ukázat vhodné protikladné vlastnosti, kterých je možno využít při léčbě.

V tom spočívá jeden z nejdůležitějších způsobů, jak pohlížet na proces onemocnění. Prozkoumání etiologických faktorů nám umožňuje pochopit povahu a strukturu onemocnění. Existuje zde dvacet základních vlastností neboli kvalit, tedy deset párů opačných atributů, jako horký a studený, lehký a těžký, atd. Tyto vlastnosti jsou přítomny v našem těle, ve stravě a v celém prostředí, v němž žijeme, jakož i v celém vesmíru. Naše tělo je neustále vystaveno vlivům vnějšího prostředí a tyto vlastnosti a kvality nám pronikají do těla, mysli a vědomí. Děje se tak prostřednictvím stravy, životního stylu a kvality našich vztahů. Důsledkem je zvýšení právě té dóši, která má tyto vlastnosti. Pochopíme-li etiologické faktory prostřednictvím těchto vlastností a kvalit, budeme schopni rozeznat, které z vlastností určité dóši se podílejí na procesu nemoci.

Ájurvéda například hovoří o specifických příčinách, které mohou zvyšovat váta-dóšu. Patří sem suchá, lehká, studená, mobilní a průzračná kvalita, a též pálivá, hořká a svíravá chuť. Nejdůležitější vlastností je suchost, proto vátu nejvíce vychyluje suché jídlo, suchý vzduch a prostředí. Potlačení přirozených potřeb jako uvolnění plynu, nutnost vyprázdnění močového měchýře nebo stolice také provokují vátu a mohou vyvolat divertikulózu a další vážná onemocnění. Zůstává-li člověk vzhůru do půlnoci, také si zvyšuje vátu. Stejně tak ji zvyšuje hlasitý hovor, běhání, skákání, skákání na trampolíně a nadměrný sex. Vátu také zvyšují obavy, neklid, osamocení, strach a další podobné emoce. Veškeré zmíněné aktivity provokují jednu nebo více vlastností váta-dóši. Totéž platí pro pittu a kafu. Kajenský pepř, kari, černý pepř, alkohol a tabák mají zahřívající, ostré a pronikavé vlastnosti, a tak stimulují pittu. Jí-li člověk často zmrzlinu nebo jiné chladné, těžké a vlhké jídlo, vede to ke zvýšení kafa-dóši.

Pradhána-samprápti znamená primární patogenezi a apradhána-samprápti je sekundární patogeneze. U některých lidí se mohou vyskytnout dvě nemoci probíhající souběžně. V takovém případě je pradhánou-samprápti proces onemocnění vztahující se k hlavní nemoci, zatímco apradhána-samprápti se vztahuje k sekundární nemoci. Pradhána má souvislost s anubandhja-hétu, apradhána souvisí s anubandha-hétu. Viz také „Kategorie nidány neboli hétu (příčin)“.

Hlavní typy samprápti

Sánkhja: počet podílejících se dóš.

Vikalpa: guny (vlastnosti, kvality) podílející se na nemoci.

Pradhána: primární a sekundární, např. astma může vést k astmatické bronchitidě.

Bala: síla a odolnost člověka; síla nemoci.

Kálá: věk člověka; roční období; denní čas, kdy se člověk cítí nejhůře; stadium samprápti.

Višéša: lokalizace; specifická postižená tkáň a orgán.

Bala znamená sílu nebo odolnost. Některé nemoci jsou velmi silné, jiné nemoci mírné. Bala znamená sílu konkrétní dóši, která negativně ovlivňuje dhátu nebo srótas, a vyvolává tak známky a příznaky, jež mohou být mírné nebo silné, anebo dokonce násilné. Status asthmatikus a silný průjem jsou příklady nemoci vyznačující se velkou silou. Samprápti může být tak silná, že vyvolá komplikace.

Kála znamená čas nebo trvání. Je nutno se ptát, jak dlouho nemoc trvá. Je akutní (trvá hodiny nebo dny), subakutní (dny nebo týdny) nebo chronická (měsíce či roky)?

Kála-samprápti má souvislost s ročním obdobím. Je běžné, že na podzim se u lidí vyskytují ve zvýšené míře onemocnění tytu váta, ke zvýšení pitty dochází v létě a nemoci typu kafa se objevují hlavně na jaře a v zimě.

Pokud dojde k onemocnění typu pitta v zimě, bývá snadno léčitelné. Nerovnováha typu pitta v létě je obtížněji zvladatelná a její léčba může trvat delší dobu. Totéž platí pro onemocnění typu váta na podzim a nemoci typu kafa na jaře.

Višéša-samprápti znamená lokalizovanou, specifickou patogenezi – tedy místo, v němž se nemoc projevuje. Stanoví specificky postižené tkáně a orgány a bere v úvahu imunitní odezvu člověka.

Sámanja-samprápti znamená celkovou patogenezi.

Vidhi-samprápti znamená zkoumání nemoci z různých úhlů. Je to způsob, jak se dobrat pohledu na nemoc z ptačí perspektivy. Nemoci se dělí podle etiologie, podle místa (tělesná část nebo psychika), podle aktivní dóši, podle dúšji (postižených dhátu), podle gati (směru) a podle orgánů a prognózy.

Abychom si ukázali, jak využít těchto různých typů samprápti, můžeme si vzít za příklad onemocnění astmatem.

Nejprve můžeme využít sámanja-samprápti, což je celková patogeneze. Astma je obvykle zapříčiněno klédaka-kafou v žaludku, jež vstupuje do rasa-dhátu a pak do dýchacího systému (prána-vaha-srótas), kde blokuje prána-vátu a postihuje dýchání.

Za druhé si určíme počet dóš podílejících se na procesu. To je sánkhja-samprápti. Jedná-li se o astma způsobené pouze kafou, podílí se zde pouze jedna dóša, a tudíž je onemocnění relativně snadno léčitelné. Pakliže se jedná o astma způsobené kombinací váty a kafy, jde o onemocnění duálně dóšické povahy, jež se obvykle léčí obtížněji.

Za třetí využijeme vikalpa-samprápti a stanovíme hlavní vlastnosti dóš, které se podílejí na procesu. Jedná se o studenou gunu nebo o kvalitu suchosti váta-dóši, případně o tekutou vlastnost kafy?

Za čtvrté využijeme pradhána-samprápti. Je zde astma projevem komplikace při nachlazení, zahlenění nebo kašle? Pokud se zároveň vyskytuje nějaká sekundární nemoc, může být případ komplikovanější.

Za páté prostřednictvím bala-samprápti můžeme vyhodnotit, jak silná je nemoc, jak silný je člověk a v jakém vzájemném vztahu tyto síly jsou. To nám naznačí pravděpodobnost možných komplikací, jako například rozvinutí astmatického stavu.

Za šesté využíváme kála-samprápti, jež zohledňuje věk člověka a roční období, v němž dochází k projevu nemoci. Jedná-li se kupříkladu o jarní astma, pravděpodobně bude typu kafa, a tudíž u dítěte (věk kafa) může být obtížně léčitelné. Astma, které je nejhorší na podzim, bude typu váta, a tudíž obtížněji léčitelné u starších lidí (věk váta).

Další je višéša-samprápti. Zde stanovujeme konkrétní tkáň a orgán, kde dochází k postižení. Ve výše uvedeném příkladu zjišťujeme, zda se jedná o průduškové astma, srdeční astma, nebo o jiný typ astmatu.

Jako poslední uplatňujeme vidhi-samprápti, jež nám umožňuje získat celkový přehled veškerých faktorů, které se podílejí na nemoci. Jedná se o astma typu nidža (vnitřní), nebo ágantu (vnější)? Vnitřními příčinami mohou být zvýšená kafa či emocionální faktory, zatímco vnějšími příčinami jsou například špína, prach nebo pyly. Má nemoc fyzický, psychický, nebo duchovní původ? Je mírná, nebo silná? Kde v těle začala? Jaké subdóšické a dóšické gati (pohyby) se na ní podílejí? Ukazuje prognóza na to, že se jedná o snadno léčitelnou, obtížně léčitelnou, nebo neléčitelnou nemoc?

Na tomto příkladu jsme si ukázali, jak se dá prakticky uplatnit nidána-paňčakam a jak její pomocí získáme přesné pochopení procesu onemocnění.

Shrnutí

V této kapitole jsme si ukázali důležitost nidána-paňčakam při pochopení příčin dóšické nerovnováhy a její různé kategorie. V příští kapitole budeme probírat dóša-gati a samprápti do větších podrobností, neboť se budeme zabývat celou cestou, při níž se dóša mění na onemocnění, a zároveň drahami, po nichž nemoc putuje.

1 Přestože je technicky správné tento výraz uvádět jako „asátmendrijártha-samjóga“, pro snadnější překlad jsme je oddělili.

2 Toto je základem alopatie.

3 Toto je základním principem homeopatie.

4 Více informací o samprápti je obsaženo v kapitole 2.

2

Samprápti

Proces onemocnění

Choroba je obvykle konečným výsledkem dlouhého procesu, který je možno vystopovat a v jakékoli fázi vyřešit. Začíná narušením rovnováhy dóš. Dočasná nerovnováha je běžný a zcela normální jev; problémy vznikají v okamžiku, kdy nedojde k nápravě tohoto stavu. V předchozí kapitole jsme viděli, jak se váta, pitta a kafa vychylují z rovnováhy a jak se tato nerovnováha promítá do tkání, orgánů a systémů. Podle tohoto paradigmatu má každá dóša svoji oblast, v níž se ve vyrovnaném stavu zdržuje a jež je jejím sídlem – váta v tlustém střevě, pitta v tenkém střevě a kafa v žaludku. Toto jsou primární funkční sídla, z nichž dóši mohou rozšiřovat svůj vliv.

Čaja éva džajéd dóšam kupitam

travi ródhajan

Sarva kópe balíjámsa šéša

dóša aviródhatah

Aštánga Hrdajam,

Sútra-sthána, kap. 13, v. 15

Dóši by měly být přemoženy ve stadiu čaja (saňčaja). Měly by být přivedeny pod kontrolu, aniž by ve stadiu kópa jedna zasahovala do druhé, a ta nejsilnější z nich by měla být zvládnuta, aniž by došlo ke zhoršení nebo ke zvýšení ostatních dvou.

Při normálním průběhu událostí prochází váta, pitta i kafa cyklickými změnami, a to ve třech stadiích: akumulací (saňčaja), vyprovokováním, vychýlením (prakópa) a zklidněním, zpacifikováním (prašamana)[5]. Pitta například začíná stoupat a akumulovat se v období pozdního jara. K jejímu vyprovokování či zhoršení dochází za horkých letních měsíců a přirozeně se zklidňuje, když na podzim nastane ochlazení. Nedojde-li u zvýšené dóši k jejímu přirozenému zklidnění díky sezonní změně počasí, prochází další proměnou a výsledkem může být onemocnění. Člověk však může podniknout kroky k obnovení rovnováhy. Bude-li například jíst za větrného chladného počasí vlhká, zahřívající jídla a bude-li se teple oblékat, sníží a zklidní zvýšenou vátu.

Zaznamená-li člověk, u nějž konstitučně převažuje váta, na podzim určité známky zvýšené váty v důsledku chladného, suchého, větrného počasí, avšak neprodleně podnikne kroky k jejímu návratu do rovnováhy, k rozvinutí nemoci nedojde. Pokud by však zvyšování váty pokračovalo, váta by se rozšířila do celkového oběhu a pak pronikla do hlubokých tkání, kde by způsobila patologické změny.

Nerovnováha je neuspořádanost a neuspořádanost je nemoc. „Čajjéva džajjéd dóša,“ říká ájurvédská sútra, což znamená: „Vždy ovládněte dóšu v prvním stadiu akumulace.“ Míní se tím, že by člověk nikdy neměl čekat s léčbou až na projevení nemoci. Nejlépe je léčit jakoukoli dóšickou nerovnováhu hned, jakmile se objeví.

Nemoc se definuje jako zvýšená nebo zhoršená dóša, která opouští své sídlo, vstupuje do celkového oběhu a ukládá se v některém dhátu (tkáni) a narušuje povahu, funkci a strukturu dané tkáně. Celý tento proces se nazývá onemocnění. Každá nemoc, přestože je ve své podstatě neuspořádaností, má svůj vlastní řád. Určitým způsobem se pohybuje a rozvíjí. V důsledku etiologických faktorů jako strava, životní styl a roční období začíná proces onemocnění v orgánech. Onemocnění typu váta začínají v tlustém střevě, onemocnění typu pitta v tenkém střevě a onemocnění typu kafa v horní části žaludku. Jak k tomu dochází, si vysvětlíme na modelu šesti stadií patogeneze, jenž se nazývá samprápti neboli „zrození bolesti“.[6]

Podle ájurvédy je jedním z hlavních příčin onemocnění intelektuální znesvěcení či znevážení (pradžňa-apárádha), což znamená nenaslouchání tělesné inteligenci. Inteligence je proudem vědomí a tento proud nám říká, co bychom měli a co naopak neměli dělat. Často se stává, že i když víme, že je něco nesprávné, přece to uděláme. Takovýmto činem znevažujeme a poškozujeme svoji tělesnou inteligenci. To je počátkem nemoci, ať už psychické nebo fyzické. V této souvislosti ájurvéda hovoří o asátmja-indrija-artha-samjóga, což znamená nadbytečné nebo naopak nedostatečné využívání smyslového vnímání anebo jeho zneužívání. K tomu dochází právě v důsledku pradžňa-apárádhy.[7]

Stadia onemocnění

Prvním stadiem nemoci je akumulace, druhým stadiem je vyprovokování, třetím stadiem je rozšíření, čtvrtým stadiem je uložení, pátým stadiem je projev a šestým stadiem je destrukce tkání doprovázená komplikacemi.

První stadium: akumulace, nahromadění (saňčaja)

Akumulace (saňčaja) dóši charakterizuje první stadium nerovnováhy. V tomto stadiu se dóši váta, pitta či kafa hromadí ve svém vlastním sídle. Příznaky této fáze jsou obvykle mírné a občasné, avšak i v tomto časném stadiu lze daný stav detekovat.

Kálártha buddhíndrjárthánám jógó

mithjá na čáti ča

Dvajášrajánám vjádhínám trividhó

hétu samgrahah

Čaraka sútrasthána,

kap. 1, v. 54

Zneužívání či nedostatečné nebo nadměrné využívání času, intelektu a smyslových předmětů představuje trojí příčinu mentálních a fyzických nemocí.

Nahromadění váty se může projevovat jako zácpa, městnání v oblasti břicha nebo plynatost v tlustém střevě. Stoupání pitty se u člověka může projevit jako horkost v oblasti pupku, mírné zažloutnutí očního bělma nebo ztmavnutí moči. Člověk pocítí větší hlad a může mít chuť na bonbony nebo cukr. Nahromaděná kafa vede k pocitům tíže, letargie, plnosti žaludku a ke snížené chuti k jídlu.

V tomto stadiu je člověk stále ještě zdravý a při hromadění dóši se tělesná inteligence projevuje tak, že vyvolá odpor k příčinným faktorům a touhu po opačných vlastnostech/ kvalitách, což člověku pomůže obnovit rovnováhu. Jedl-li například tři dny po sobě zmrzlinu a došlo k nahromadění kafy, pomyšlení na další zmrzlinu ho nebude lákat. Jeho tělo bude toužit po kořeněném jídle, jako například pálivé salse nebo kajenském pepři, protože bude chtít nadbytečnou kafu spálit a vyrovnat její účinek. V tomto stadiu by se měl člověk vyhnout chování, které by zvyšovalo příčinný faktor.

Druhé stadium: vyprovokování (prakópa)

Zhoršující se vlivy mohou způsobit oslabení dóšických funkcí a posun do druhého stadia vyprovokování. V tomto stadiu se zvyšuje hladina dóši v její vlastní „nádobě“.

Pokud někdo například sní v sobotu večer příliš velkou porci jídla provokujícího kafu, v neděli ráno po probuzení může mít pocit, že by toho dne měl držet půst nebo sníst jen něco velmi lehkého. Pak ho ale někdo pozve na časný nedělní oběd a dotyčný se znovu pořádně nají. Následujícího dne se mu objeví příznaky nachlazení, kašel nebo zahlenění, protože kafa začala stoupat vzhůru. Nadměrná pitta v druhém stadiu může pak způsobit překyselení žaludku, pálení žáhy a zažívací potíže, nebo dokonce nevolnost. Stoupající váta může způsobit bolest střední části zad, nadměrnou peristaltiku, škrundání v břiše, nebo dokonce dýchací potíže.

Podle ájurvédských terapeutických zásad se proces onemocnění může začít řešit v jakémkoliv stadiu nemoci, avšak každé stadium vyžaduje specifickou léčbu. V prvních dvou stadiích člověk může proces zvrátit sám, má-li dostatek zdravého rozumu na to, aby uplatnil princip opačných vlastností, jež sníží vyprovokovanou dóšu, a vzal si nějaký domácí lék. Jakmile se proces nemoci dostane mimo gastrointestinální trakt a vstoupí do třetího stadia, je už obtížné, aby si člověk rovnováhu obnovil sám. Obvykle je třeba rady a vedení zdravotníka.

Třetí stadium: rozšíření (prasara)

Další zhoršení vede k eskalaci situace do třetího stadia prasary neboli rozšíření. V tomto stadiu opouští dóša své sídlo a hledá si v těle jiné místo, k němuž má náklonnost. To vyvolává prodromální známky a příznaky nazývané púrva-rúpa, které však ještě nejsou hlavními známkami a příznaky nemoci. Púrva-rúpa se projevuje na spojnici třetího a čtvrtého stadia (sthána-samšraja) onemocnění.

Příkladem je váta, jež v tomto stadiu opouští tlusté střevo, vstupuje do celkového oběhu a „hledá si“ místo, kam vstoupit. Bude mít tendenci jít do sekundárních sídel váty – kůže, uší, kostí a stehen. To vyvolá známky a příznaky, jako je suchá kůže, husí kůže, studené ruce a nohy, zvonění v uších, brnění, znecitlivění a třes ve stehnech. Totéž platí pro pittu a kafu. Pitta se pohybuje z tenkého střeva do sekundárních míst – žaludku, očí, potních žláz, kůže, srdce a podkožního tuku. To může způsobit překyselení, pálení očí, kyselý pot, vyrážky, kopřivku, pocity pálení a mnoho dalších příznaků. Kafa cestuje ze žaludku do plic, dutin, lymfatického systému, prsní tkáně, úst a do hlavy. Vyvolává zadržování vody, ucpané dutiny, městnání lymfy, pocit tíže na prsou, nadměrné slinění a pocity tíže v hlavě, chladnou a vlhkou kůži a další známky a příznaky. Toto všechno jsou příklady púrva-rúpy.

Podobně je tomu i u pitty, jež ve stadiu prasary může vyvolávat chuť na kořeněné ostré jídlo, a tak ještě urychlit svoji cestu hlouběji do tkání. Pokud se člověk těmto falešným chutím vyhne a dá si naopak sladkou, chladivou látku, zastaví to další šíření pitty. Kafa ve stadiu prasary vyvolává zvrácené chutě na těžké, studené, vlhké jídlo, na studené nápoje a na bonbony, sladkosti a čokoládu. Místo toho by však člověk měl ke zpacifikování nadbytečné kafy jíst kořeněné ostré jídlo.

Čtvrté stadium: ukládání čili lokalizace (sthána-samšraja)

Páté stadium: projev (vjakti)

Šesté stadium: diferenciace onemocnění, destrukce tkání a komplikace (bhéda)

Váta

Pitta

Samprápti a guny

Vjádhi-márga — dráhy nemoci

Dóša-gati

Dóša-gati a běžná onemocnění v důsledku horního, dolního a lineárního pohybu dóš

Shrnutí

Table of Contents

Titul

Tiráž

Obsah

Věnování

Předmluva

O autorovi

1

Nidána-paňčakam

Pět klinických barometrů

2

Samprápti

Proces onemocnění

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13