Mopslík,
ktorý chcel byť elfom

Vyšlo aj v tlačovej podobe

Objednať môžete na
www.albatrosmedia.sk

Bella Swift

Mopslík, ktorý chcel byť elfom – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2022

Všetky práva vyhradené.
Žiadna časť tejto publikácie nesmie byť rozširovaná
bez písomného súhlasu majiteľov práv.

Text: Anne Marie Ryanová
Ilustrácie: Nina Jonesová a Artful Doodlers

Prvá kapitola

Mopslíčka Peggy sedela pod stolom v kaviarni Šteniatka a šálky a sledovala, ako prichádzajú a odchádzajú zákazníci so svojimi psíkmi. Bol mrazivý decembrový deň, všetci boli zababušení v kabátoch, vlnených čiapkach a šáloch. Ľuďom musí byť veľmi chladno, pomyslela si Peggy. Tešila sa, že má svetlohnedú srsť, ktorá ju v zime príjemne hreje.

V pozadí potichu hralo rádio. „Počúvajte nás aj naďalej a vyhrajte výlet do Laponska,“ oznámil moderátor.

„Ó,“ ozvala sa Peggina najlepšia kamoška Chloe, ktorá si za stolom spolu so svojimi súrodencami robila domáce úlohy. „Mali by sme sa zapojiť do súťaže.“

Chloein starší brat Finn zdvihol zrak od učebnice geografie a prikývol. „Vidieť polárnu žiaru by bola pecka. Učili sme sa o nej v škole.“

„A mohli by sme navštíviť Santovu dielňu!“ zvolala ich sestrička Ruby.

Ich mama, majiteľka kaviarne, prišla k stolu s podnosom s troma šálkami horúcej čokolády a tanierikom medovníkov.

„Vďaka, mami,“ povedala Chloe, vzala si medovník a namočila ho do horúcej čokolády.

„Hej! A čo ja?“ spýtala sa Peggy. Jej ľudskí kamoši však počuli iba štekot.

„Prepáč, Peggy,“ ospravedlnila sa mama. „Vypredala som všetky slaninové maškrty s arašidovým maslom pre psov.“ V kaviarni Šteniatka a šálky boli vítané aj psy a okrem dobrôt pre ľudí predávali aj dobroty pre ne.

No toto, pomyslela si Peggy a sklonila hlavu na labky.

„Vezme nás ocko neskôr do parku?“ spýtala sa Chloe.

Peggy nastražila uši. Zbožňovala prechádzky v parku!

„Obávam sa, že nie, zlatko,“ povedala mama. „Dnes pracuje. Preto ste tu so mnou.“

„Ale veď je sobota,“ zašomrala Chloe.

„Ocko inštaluje nový počítačový systém pre veľkého klienta,“ vysvetlila mama.

To znie zábavne, pomyslela si Peggy. O počítačoch vedela všetko. Občas s Chloe pozerávala videá roztomilých šteniatok.

„Preto musí pracovať cez víkend,“ pokračovala mama. „Ale dúfajme, že do Vianoc to všetko stihne.“

Nad dverami zazvonil zvonček a do kaviarne vošla poštárka Sandy. „Dobré ráno!“ pozdravila ich. Siahla do svojej červenej tašky a podala mame poštu.

„Ďakujem, Sandy,“ odvetila mama, prehrabávajúc sa v obálkach.

„Ahoj, Peggy,“ prihovorila sa jej Sandy a čupla si, aby ju pohladkala po hlave.

Niektoré psy nemajú poštárov rady, ale Peggy bola so Sandy veľká kamoška. Olízala poštárke dlaň a zavrtela skrúteným chvostíkom.

„Nedáte si kávu?“ ponúkla ju mama. „Na účet podniku.“

„Och, to by bolo skvelé,“ prijala Sandy. Pošúchala si ruky. „Dnes je vonku chladno.“

Mama odišla za pult pripraviť Sandy horúci nápoj a poštárka sa zatiaľ otočila k deťom. „Už ste napísali listy Santovi?“

„Ešte nie,“ odpovedala Chloe.

„Neotáľajte pridlho,“ radila im Sandy. „Potrvá pár dní, kým sa k nemu list dostane.“

Mama podala poštárke pohár so sebou, z ktorého sa parilo.

„Ďakujem!“ povedala Sandy. Veselo im zamávala, vyšla s kávou z kaviarne a pokračovala vo svojej trase.

„Sandy má pravdu,“ poznamenala mama. „Mali by ste napísať Santovi, aby elfovia v jeho dielni vedeli, aké hračky vám majú vyrobiť.“

„Hračky sú pre decká, ja som už veľký,“ povedal Finn a prevrátil oči. „Chcem nové kopačky a počítačové hry.“

Ruby si vytrhla zo zošita jeden list, vytiahla z peračníka ceruzku a začala písať. Chloe si tiež vybrala kus papiera. Obhrýzala koniec ceruzky a zízala na prázdnu stranu, kým Ruby písala list.

„Ako sa píšu ‚korčule na ľad‘?“ spýtala sa Ruby a zdvihla hlavu.

Finn jej slová vyhláskoval.

„Ako to, že ty nič nepíšeš?“ spýtala sa Ruby sestry.

Chloe pokrčila plecami a zdvihla Peggy. „Netuším, čo by som chcela.“

Ja viem, čo chcem… pomyslela si Peggy, slintajúc pri pohľade na tanier s medovníkmi na stole. S nádejou zakňučala, keď ju Chloe pohladila po chrbte.

„Môžeš si vypýtať nové oblečenie,“ navrhol Finn.

„Alebo nové knihy,“ zvolala mama spoza pultu. „Veľmi rada čítaš.“

„Ja si prosím hračky,“ povedala Ruby. Nahlas prečítala svoj list:

Milý Santa,

dúfam, že sa s elfmi máte dobre. Tento rok som veľmi poslúchala. Prinesieš mi, prosím, plyšového macka, lego, novú spoločenskú hru a korčule na ľad?

S láskou

Ruby

P. S. Finn by chcel kopačky.

„To je skvelé, Ruby,“ pochválila Chloe svoju sestričku a usmiala sa na ňu.

„Ak mi Santa prinesie novú hru, môžeme si ju na Vianoce zahrať,“ povedala Ruby.

„Presne to mám na Vianociach najradšej,“ odvetila Chloe. „Tráviť čas spolu.“

„Áno,“ súhlasil Finn. Zamyslel sa. „Ale aj tak chcem nové kopačky.“

Ruby si vybrala farbičky a nakreslila na list elfa a zopár darčekov.

Pesnička v rádiu dohrala a ozval sa moderátor: „Pravidelní poslucháči vedia, že teraz je čas na našu vianočnú súťaž…“

„Pusť to hlasnejšie, mami!“ zvolala Chloe.

Mama zosilnila hlasitosť.

„Po prestávke získa jeden šťastný výherca rodinný výlet do Laponska, ak správne odpovie na tri vedomostné otázky. Ak sa chcete zapojiť, zavolajte na číslo…“

Moderátor nadiktoval číslo a Chloe si ho načmárala na kus papiera. „Rýchlo! Zavolaj tam!“ bežala k pultu za mamou.

Mama si utrela ruky do zástery, vytiahla mobil a vytočila číslo. „Zvoní,“ oznámila deťom.

Počas reklamy v rádiu všetci netrpezlivo čakali.

„Vitajte späť v našej šou,“ zahlásil moderátor. „Máme na linke šťastného volajúceho. Môžete sa našim poslucháčom predstaviť?“

Chvíľu bolo ticho a potom mama vypúlila oči. „Och! To som ja!“ zvolala. „Teda, Helen Williamsová.“

Peggy zmätene zvraštila čelo. Zdalo sa jej, že mamin hlas vychádza z dvoch miest naraz. Ako to bolo možné?

„Mama je v rádiu!“ zhíkla Chloe.

Mama prikývla.