Úvod

Existují tři formy aplikovaného myšlení, které všichni využíváme:

1 rozhodování,

2 řešení problémů a

3 kreativní myšlení.

Tyto formy se do jisté míry překrývají, ale je možné je rozlišit.

Schéma 0.1 Tři formy aplikovaného myšlení

Rozhodování

= učinění rozhodnutí, jaké kroky podniknout; obvykle zahrnuje volbu mezi více možnostmi.

Řešení problémů

= nalezení řešení, odpovědi nebo závěru.

Kreativní myšlení

= vytváření nových nápadů.

Každý lídr, který chce být dokonalý, má samozřejmě eminentní zájem na tom, aby byla přijímána ta nejlepší rozhodnutí, aby byly problémy řešeny optimálně a aby se dal volný průchod tvůrčím nápadům a inovacím, které jsou tak nezbytné pro budoucí podnikání. Do plnění těchto základních požadavků by samozřejmě měli být zapojeni všichni členové týmu nebo organizace. Ale lídr je ten, na koho se obrací, aby jim poskytoval potřebné intelektuální vedení. Jste ochotni to dělat?

Jedním krokem, který byste rozhodně měli učinit, je mistrovsky ovládnout postupy praktického myšlení, které stojí za veškerým efektivním rozhodováním, řešením problémů a kreativním myšlením. Nemůžete zaručit výsledky – protože štěstí nebo náhoda hrají roli ve všech lidských záležitostech – ale můžete si alespoň ohlídat, zda účelně využíváte osvědčené postupy myšlení. Tato zodpovědnost náleží vám. Pokud jde o mě, cílem této knihy je vybavit vás potřebnými znalostmi ohledně těchto postupů a pomoci vám získat dovednosti při jejich používání.

A ještě něco. Zapomeňte na to, že myšlení je nějaký bolestivý a úmorný mentální proces, jakási bolest hlavy, které bychom se měli pokud možno vyhnout. Myšlení je zábava. A zábavou zde nemyslím pouhé rozptýlení, které přináší požitek. Slovo zábava totiž označuje také činnost, do níž zapojujeme vlastní zájmy nebo představivost, činnost, která může být víc než jen rozptýlením a může zahrnovat výzvy a tvrdou práci, ale i přesto je zdrojem potěšení. Pokud sami začnete mít z myšlení radost, přirozeně se naučíte dělat to dobře.

Jak kdysi řekl Roy Thomson, jeden z největších podnikatelů 20. století: „Mám-li nějakou radu, kterou bych mohl jako úspěšný člověk předat, pak zní: kdo chce být úspěšný, musí myslet; musí myslet, až to bolí.“ A dodal: „Z vlastního bedlivého pozorování mohu říci, že existuje jen málo lidí, kteří jsou připraveni tuto namáhavou a únavnou práci podstoupit.“ Jste jedni z nich?

Na následujících stránkách prozkoumáme některé praktické způsoby, jak můžete své dovednosti v této klíčové oblasti zlepšit. Až se touto knihou propracujete, měli byste:

porozumět fungování mysli a zásadám efektivního myšlení;

mít jasný rámec pro rozhodování;

znát vztah mezi rozhodováním a řešením problémů;

být schopni používat jednotný model pro rozhodování i pro řešení problémů;

využívat svou schopnost kreativního myšlení efektivněji;

vědět, kam se na své cestě za zdokonalením myšlení dále vydat.

01

Vaše mysl v akci

Za naším každodenním praktickým myšlením se skrývá ta nejsložitější věc ve vesmíru: lidská mysl. Dnes si nás nikdo nenajímá a neplatí kvůli naší fyzické síle. Máme zaměstnání, protože máme mysl – a umíme ji efektivně používat.

Mezi mozkem a myslí je zásadní rozdíl. Nabízí se analogie s počítačem. Váš mozek je to, co vidíte, když otevřete kryt počítače – všechny ty čipy a obvody – zatímco mysl je to, co se dynamicky zobrazí na monitoru. V této knize se zaměřujeme na mysl, protože k té máme přístup, aniž bychom nahlíželi do lebky.

Mysl se vyznačuje dvěma aspekty:

1 informacemi, které může ukládat v paměti, a

2 tím, co dokáže.

To, čemu říkáme technické nebo odborné znalosti, obvykle zahrnuje oba aspekty. Potřebujete nejen znalosti určité látky, ale také je musíte umět aplikovat v různých nepředvídaných situacích.

Takové aplikování odborných znalostí vždy zahrnuje rozhodování a řešení problémů. Lékař například řeší problémy, když se snaží diagnostikovat příčinu bolesti vaší levé nohy. Rozhodování a řešení problémů je totiž natolik provázáno s určitými druhy informací či znalostí – oblastmi odborné způsobilosti – že je pro nás těžké uvažovat o nich abstraktně.

Existují v těchto oblastech nějaké obecné nebo přenosné dovednosti? Ano, věřím, že existují. Příznačnou funkcí mysli je myslet. Ponechme tedy na chvíli stranou paměť nebo databázovou funkci mysli a soustřeďme se na její primární roli jako nástroje myšlení.

Zaměřme se na následující otázky:

Jaká je podstata myšlení?

Existují nějaké univerzální principy myšlení?

A pokud ano, jak můžete tyto principy využít ke zdokonalení své schopnosti prakticky myslet?

Pracuje teď váš mozek?

Fyzickým základem vaší mysli je samozřejmě váš mozek, šedá hmota uložená ve vaší hlavě. Mozek se skládá z asi 100 miliard buněk. Má tudíž několikanásobně více buněk, než kolik je lidí na celém zemském povrchu! Každá z těchto buněk se může spojit s přibližně 10 tisíci sousedními buňkami, což vám dává nepředstavitelné množství možných kombinací.

Víme, že využíváme jen zlomek kapacity našeho mozku. Nikdo se ani vzdáleně nepřiblížil k jejím hranicím. Jeden odhad tvrdí, že využíváme méně než 10 procent naší mozkové kapacity. Nemusí nás tedy trápit, že denně ztrácíme přibližně 400 mozkových buněk. Ale pozor, pokud nebudete svou mysl po celý život procvičovat, bude se váš mozek zmenšovat rychleji. Používejte ho, nebo o něj přijdete!

Než budeme pokračovat, navrhuji, abychom vaše mozkové buňky zahřáli a správně naladili tím, že se pokusíme vyřešit pár úkolů. Tři níže uvedené úkoly ve skutečnosti zapojí jen asi 3 miliardy mozkových buněk, takže nezaberou mnoho času ani nás příliš nezdrží!

Ještě dvě poznámky, než začneme. Zaprvé, tyto tři úkoly nejsou pouhými hlavolamy: znázorňují principy myšlení. Z mé strany tedy nejde jen o hru. Zadruhé, v této kapitole vám nedám odpovědi na první dvě úlohy – to udělám později. Možná vás to bude trošku frustrovat. Ale mám důvod, proč vás nechám čekat. Z důvodů, které vám objasním později, se domnívám, že odpovědi na úkoly č. 1 a 2 možná sami naleznete později – pokud je tedy nevyřešíte okamžitě.

Úkol 1: Devět teček

Vezměte kus papíru větší než tato stránka a nakreslete na něj útvar z devíti teček, takto:

Nyní tečky spojte čtyřmi rovnými, na sebe navazujícími čarami (tedy jedním tahem). Tento úkol byste měli být schopni vyřešit do tří minut.

Úkol 2: Šest zápalek

Položte šest běžných dřevěných zápalek na rovnou plochu. Nyní uspořádejte zápalky do čtyř rovnostranných trojúhelníků. Zápalky nesmíte lámat – to je jediné pravidlo. Opět byste to měli stihnout do tří minut. Existují nejméně dvě řešení, ale já chci to nejlepší.

Úkol 3: Komu patří zebra?

Nyní máme první dva úkoly za sebou – dobrá práce, pokud jste je oba vyřešili – a dostáváme se k něčemu trochu náročnějšímu. Tady musíte zapojit i rezervní mozkové buňky.

Světový rekord v řešení obou částí tohoto úkolu je 10 minut. Takže vám dám 30 minut, což je ode mě, jak jistě souhlasíte, až příliš velkorysé!

1 Máme pět domů, každý se vstupními dveřmi jiné barvy. Každý dům obývá člověk jiné národnosti. Tito lidé mají různé domácí mazlíčky, pijí různé nápoje a jedí různá jídla.

2 Australan žije v domě s červenými dveřmi.

3 Ital vlastní psa.

4 Káva se pije v domě se zelenými dveřmi.

5 Ukrajinec pije čaj.

6 Dům se zelenými dveřmi je hned napravo (z vašeho pohledu) od domu se slonovinovými dveřmi.

7 Člověk, který jí houby, chová šneky.

8 Jablka se jedí v domě se žlutými dveřmi.

9 Mléko se pije v prostředním domě.

10 Nor žije v prvním domě zleva.

11 Osoba, která jí cibuli, žije v domě vedle osoby s liškou.

12 Jablka se jedí v domě vedle domu, kde chovají koně.

13 Člověk, který jí koláče, pije pomerančový džus.

14 Japonec jí banány.

15 Nor bydlí vedle domu s modrými dveřmi.

Takže: kdo pije vodu a komu patří zebra?

Funkce mysli

Podívejme se nyní, jak mysl funguje. Má tři hlavní funkce:

1 analýza,

2 syntéza a představivost a

3 hodnocení.

V aplikovaných formách efektivního myšlení – rozhodování, řešení problémů a kreativním či inovativním myšlení – se zapojují všechny tři tyto funkce. Kvalitu našeho myšlení do značné míry určuje jejich základní stav. Jen málokdo má tyto funkce v harmonické rovnováze, jak ukazuje schéma 1.1. Většina z nás jednu z těchto funkcí zvládá lépe než zbývající dvě.

Schéma 1.1 Hlavní funkce mysli

Naše rozdílné duševní schopnosti jsou důležitým důvodem, proč se navzájem potřebujeme: efektivní myšlení ve všech jeho formách je samotářskou i společenskou činností. Měli byste si být vědomi toho, jak střídavě myslíte sami (za sebe) a spolu s ostatními – buď tváří v tvář, nebo, jako v tomto případě, při čtení nebo jiném způsobu komunikace. Přesto je dobré snažit se pomocí cvičení rozvíjet své dovednosti ve slabších oblastech, tak jako člověk posiluje svaly na končetinách. Nebudete mít vždy po ruce ty správné lidi, kteří by vaši dominantní funkci vyvažovali.

Analýza

Slovo „analýza“ pochází z řeckého slovesa s významem „uvolnit“. Něco analyzovat znamená rozdělit celek na části, ze kterých je vytvořen. Při řešení cvičení „Komu patří zebra“ jste používali své preparační analytické schopnosti, když jste se snažili rozložit úlohu na jednotlivé části.

Analytické myšlení úzce souvisí s logickým nebo postupným usuzováním. Možná jste si všimli, že jednou z dovedností, které jste používali při řešení tohoto úkolu, byla vaše schopnost dedukce.

Logika se skládá ze dvou hlavních částí:

1 Dedukce

Dedukovat znamená doslova odečíst nebo odebrat. Jde o proces vyvozování závěru z toho, co je známo nebo co se předpokládá. Přesněji se jedná o vyvozování konkrétních závěrů z obecných tvrzení. „Všechny labutě jsou ptáci. Toto je labuť. A proto...“

2 Indukce

Indukce funguje opačně. Jde o proces vyvozování nebo ověřování obecných zákonitostí nebo principů na základě pozorování konkrétních případů. Indukce je jádrem „vědecké metody“.

Cvičení

Najděte omyl

Rozpoznáte logický omyl v následujícím tvrzení?

Generální ředitel Nemocnice u svatého Samaritána si odkašlal a začal.

„Děkuji vám všem, že jste přišli na tuto schůzi, která, jak víte, je věnována zlepšení kvality našich služeb v této nemocnici. Začnu tím, že jsem se rozhodl propustit všechny lékaře starší 55 let. Podívejte se na tyto dopisy! Dostal jsem pět písemných stížností na úsečnou a nedostatečnou komunikaci zdejších lékařů a dvě uváděly, že lékaři jsou příliš staří nebo že už jim vypršelo „datum použitelnosti“. Způsob, jak se s tímto problémem vypořádat, je snížit průměrný věk zaměstnanců, a proto všechny požádám, aby v 55 letech odešli do dobrovolného důchodu. Nějaké otázky, než přejdeme k dalšímu bodu jednání – odpadkům na chodbách?“

Cvičení

Ohodnoťte své analytické schopnosti

Tip

Syntéza

Cvičení

Zavřete na chvíli oči a myslete na svůj dům nebo auto. Co jste viděli? Byl to obraz vašeho domu nebo auta? Zkuste toto cvičení s kolegou. Byla jeho odpověď stejná? Ve skutečnosti je téměř nemožné obraz nevidět. Ale všimněte si, že svůj dům nebo auto uvidíte jako celek, ne jako hromadu cihel nebo hromadu autodílů.

Tip

Nepodceňujte sílu své představivosti. Všichni dokážeme vidět věci, které neexistují, aniž bychom se snažili. Představte si například muže vysokého 56 metrů... Vidíte?

To nás přivádí ke způsobům generování nápadů, které podrobněji prozkoumáme v kapitole 5.

Cvičení

Jak byste oznámkovali svou představivost? Napadá vás případ, kdy vám pomohla učinit rozhodnutí nebo vyřešit problém?

Cvičení

Cvičení

Cvičení

Kontrolní seznam: Nasloucháte své hluboké mysli?

Shrnutí hlavních bodů

Náš druh se nazývá homo sapiens sapiens díky naší mysli. Lidská schopnost používat mysl – činnost, kterou nazýváme myšlení – je skutečně pozoruhodná. Ale jen málo z nás využívá schopnosti myšlení naplno.

Myslet znamená nahlížet nebo zkoumat v mysli, rozvažovat nebo hloubat. Myšlení prožíváme jako jediný proud vědomí. V myšlení však můžeme rozlišit tři proplétající se funkce, které mají určitý účel: analyzovat, syntetizovat a hodnotit.

Analýza, první funkce mysli, je obvykle velmi rozvinutá a v našem vzdělávání se na ni klade velký důraz. Je to duševní schopnost rozebírat věci – materiální i nemateriální – na kousky, rozdělovat je na jednotlivé části. Souvisí s logickým myšlením, ale není s ním totožná.

Syntéza je opakem analýzy, jedná se o proces sestavování věcí do celku. Pokud je výsledný celek tvořen z částí, které jsme dříve považovali za nesouvisející, je inovativní a má skutečnou hodnotu, pak byla syntéza kreativní.

Hodnocení je třetí hlavní funkcí mysli. Ani v nejpřísnějších vědeckých či logických školách není možné hodnotící prvek vyloučit. Všichni jsme hodnotící tvorové; naše skutečné hodnoty jsou do značné míry utvářeny našimi kulturními zkušenostmi. Ale když se vymaníme z kulturní škatulky našich konkrétních životů, narazíme na univerzálnější hodnoty: dobro, pravdu a krásu.

Tyto funkce – analýza, syntéza a hodnocení – mohou vykonávat svou práci na nevědomé úrovni, kterou jsem nazval hluboká mysl. Pro oblasti, které souvisí se složitými rozhodnutími, řešením problémů nebo kreativitou, je hluboká mysl zásadním rozměrem efektivního využití naší mysli.