1 Výslovnost

1.1 Španělská abeceda

a | [a] | h | [atSe] | ñ | [e\pnhe] | u | [u]
b | [be] | i | [i] | o | [o] | v | [u\pBee]
c | [Te] | j | [xota] | p | [pe] | w | [u\pBee do\pBele]
d | [de] | k | [ka] | q | [ku] | x | [ekis]
e | [e] | l | [ele] | r | [ere] | y | [je]
f | [efe] | m | [eme] | s | [ese] | z | [Teta]
g | [xe] | n | [ene] | t | [te] |  |

V Americe se b nazývá be alta nebo be larga a v ve baja, ve corta nebo ve chica. W se pod vlivem angličtiny v Americe někdy označuje jako doble u. Y lze také vyslovovat i griega, v takovém případě vyslovujeme i jako i latina.

1.2 Samohlásky

Španělština má pět samohlásek - a, e, i, o a u. Y se většinou jako samohláska nechová.
Ve španělštině nerozlišujeme krátké a dlouhé samohlásky, čárka nad samohláskou značí přízvuk.
Pokud stojí samohlásky e a i za písmeny c nebo g, mění jejich výslovnost.
cicatriz [Tika't\prhiT], gigante [xi'gante], cocer [ko'Te\prh] Viz kap. Souhlásky a hláskové skupiny. „U“ s rozlučníkem - ü - není přehláska, vyskytuje se pouze ve skupinách güe a güi, kde značí, že se u má vyslovit. (Na rozdíl od skupin „gue“ a „gui“.) bilingüe [bi'lingwe], lengüeta [len'gweta], pingüino [pin'gwino]

1.2.1 Dvojhlásky a trojhlásky

Španělština má mnohem více dvojhlásek než čeština. Dvojhlásky jsou tvořeny nepřízvučnými zavřenými samohláskami i a u, tzv. slabými samohláskami, a jakoukoli další samohláskou. Vyslovují se jako jedna slabika - slabé samohlásky se stávají polosouhláskami, takže i se vysloví jako [j] a u jako [w] (ne jako „v“).
nieve, peine, labio, sois, rabia, aire, agua, causa, bueno, deuda, antiguo, ruido, cuidar Dvojhlásku tvoří i dvě samohlásky oddělené souhláskou h, protože ta se nevyslovuje.
buhardilla, ahumar, ahijar, rehusar, rehilete, prohibir, sabihondo Dvojhláska ale nevzniká ve skupinách gue, gui, que a qui, písmeno u se v nich vůbec nevyslovuje. Miguel [mi'\pvhel], guerrilla [ge'ri\pyea], Guinea [gi'nea], águila ['a\pvhila], quechua ['ketSwa] Quintana [kin'tana] Trojhlásky tvoří jedna silná samohláska mezi dvěma slabými.
Uruguay, buey, cambiáis, cambiéis, guau Dvojhlásky a trojhlásky mohou vznikat také na hranici slov.
Přízvučné i a u tvoří samostatnou slabiku a přízvuk je vždy graficky označen. Skupina dvou samohlásek, z nichž každá je v jiné slabice, se nazývá hiát. país, María, reír, ríe, oír, río, laúd, cacatúa, transeúnte, búho, diríais; také caer, teatro, poeta ap.

1.3 Souhlásky a hláskové skupiny

b, v na zač. slova a po m,n [b] | g [g], před e,i [x]
b, v uvnitř slova [\pBe] | h nevyslovuje se
c [k], | j [x]
c před e,i [T], v am. šp. [s] | ll [\pye], v am. šp. [j], [Z]
ch [tS] | ñ [\pnh]
d na konci slova a mezi samohl. [D] | z [T], v am. šp. [s]

gua [gwa] | gue [ge] | gui [gi] | que [ke]
guo [gwo] | güe [gwe] | güi [gwi] | qui [ki]

b, v

Vyslovují se dvěma způsoby v závislosti na okolních hláskách:
* na začátku slova a po m a n se vyslovují jako [b]
boca ['boka], blanco ['blanko], vaca ['baka], viento ['bjento], hombre ['omb\prhe], tranvía [t\prham'bia], un beso [um'beso], sin billete [simbi'\pyeete] * ve všech ostatních případech se vyslovují povoleně - [\pBe]: rty se k sobě jen přiblíží, ale nedotknou se
lobo ['lo\pBeo], uva ['u\pBea], pobre ['po\pBe\prhe], cuervo ['cwe\prh\pBeo], abdicar [a\pBedi'ka\prh], objeto [o\pBe'xeto], su boda [su'\pBeoDa], vamos a ver [bamos a'\pBee\prh] Stejná výslovnost dvou různých písmen vede k pravopisným chybám. Zvláště méně vzdělaní lidé často neví, které písmeno napsat.

z, c ve skupinách “ce” a “ci”

Vyslovují se [T]: jako „s“ se špičkou jazyka mezi zuby
zona ['Tona], plaza ['plaTa], paz ['paT], cecina [Te'Tina], cerveza [Te\prh'\pBeeTa] Před e a i se z píše pouze v cizích slovech - nazi. Některá slova je možné psát oběma způsoby - eccema i eczema. V ostatních případech se c vyslovuje jako [k]. tocar [to'ka\prh], poco ['poko], clic ['klik], acústico [a'kustiko] Kvůli zachování stejné výslovnosti a také proto, že z nestává před e a i, dochází u podstatných jmen v množném čísle a v některých slovesných tvarech ke změně pravopisu. pez - peces, crecer - crezco Viz též kap. Množné číslo podstatných jmen nebo kap. Přítomný čas. Někdy se místo [T] vyslovuje [s]. Tento jev se nazývá seseo a vyskytuje se v americké španělštině, na Kanárských ostrovech a v některých oblastech Andalusie. cereza [se'\prhesa] Viz též kap. Americká španělština.

ch

Vyslovuje se jako „č“.
chachi ['tSatSi], chocho ['tSotSo], cheque ['tSeke], chupar [tSu'pa\prh] Podle nejnovější reformy pravopisu už ch nepatří do španělské abecedy, protože je to spřežka. Ve slovnících se slova začínající na „ch“ budou řadit pod písmeno „c“. (V některých starších slovnících se „ch“ řadilo za „c“.)

d

Jako [d] se vyslovuje pouze na začátku slova a po písmenech n a l.
deber [de'\pBee\prh], donde ['donde], caldo ['kaldo] V ostatních případech je jeho výslovnost povolená - [D]: jazyk se nedotkne patra. Na konci slova se někdy až blíží „s“.
madera [ma'De\prha], crudo ['k\prhuDo], padre ['paD\prhe], pedido [pe'DiDo], piedad [pje'DaD] Neplést si s anglickou výslovností. V hovorové španělštině se d v koncovce -ado a na konci slova často nevyslovuje vůbec. (Ještě větším prohřeškem proti správné výslovnosti je vypouštění d v koncovkách -ada, -ido, -ida.) edad [e'Da], amado [a'mao]

j, g ve skupinách “ge” a “gi”

Vyslovuje se [x]
boj ['box], bajo ['baxo], aflojar [aflo'xa\prh], jengibre [xen'xi\pBe\prhe], coger [ko'xe\prh], biología [bjolo'xia] Kvůli zachování výslovnosti dochází ke změně pravopisu v některých tvarech sloves končících na -ger a -gir. proteger - protejo, exigir - exijan Viz též kap. Přítomný čas. Naproti tomu u sloves končících na -jar k žádným změnám pravopisu nedochází. dejar - dejen I když se ve většině případů hlásková skupina [xe] přepisuje jako ge, existuje nezanedbatelné množství slov, ve kterých se píše je. Jde hlavně o slova končící na -aje, slova začínající na aje- či eje- a odvozeniny s příponami -ero, -ería nebo -eza ap. (Tam, kde by bylo g v češtině, bude i ve španělštině.) paisaje, ajeno, ejemplo, cajero (caja), relojería (reloj), bajeza (bajo), extranjero Ale: agente, ligero, ambages Ze sloves končících na [-xe\prh] nebo [-xi\prh] se s j píší pouze mejer, tejer a crujir

g před “a”, “o”, “u” a souhláskami

vyslovuje se jako [g] pouze na začátku slova a po n.
gato ['gato], grueso ['g\prhweso], rango ['rango] V ostatních případech je povolená výslovnost - [\pvh]: vyslovuje se bez doteku mluvidel.
arruga [a'ru\pvha], agosto [a'\pvhosto], siglo ['si\pvhlo]

h

Ve spisovné španělštině se nevyslovuje.
honor [o'no\prh], cohete [ko'ete], huevo [we\pBeo], búho ['buo] V Andalusii, Extremaduře a na Kanárských ostrovech se ve slovech, která původně v latině začínala na f, vyslovuje neznělé [h] nebo [x]. hablar [ha'\pBela\prh] (fabulare), huir ['hwi\prh] (fugare), hermoso [he\prh'moso] (formoso) Podobně se vyslovují i slova cizího původu, cizí jména ap. hámster ['hamste\prh], holding [hol'din], Hawái [ha\pBe'aj] Ve slovech začínajících na hua-, hue-, hui- se někdy h vyslovuje jako oslabené „g“.

ll

Vyslovuje se [\pye]: podobně jako slovenské „ľ“, jazyk se dotýká tvrdého patra (ne horní dásně).
llamar [\pyea'ma\prh], pollo ['po\pyeo], lleno ['\pyeeno], apellido [ape'\pyeiDo] Nevyslovovat [lj], to by mohlo vést k záměnám: hallar - aliar ap. V mnoha oblastech Španělska i Ameriky se ll vyslovuje stejně jako y, zvláště mezi mladými lidmi. Tento jev se nazývá yeísmo. Viz též kap. Americká španělština. Podle poslední reformy pravopisu bylo ll vyškrtnuto ze španělské abecedy. Slova začínající na „ll“ se budou řadit pod „l“. (Dříve se v některých slovnících „ll“ řadilo až za něj.)

ñ

Vyslovuje se jako české „ň“.
ñoño ['\pnho\pnho], España [espa'\pnha], pañuelo [pa'\pnhwelo], ñeque ['\pnheke]

q

Vyslovujeme jako [k]. Za písmenem q stojí ve španělských slovech vždy u, to se však nevyslovuje.
querer [ke'\prhe\prh], reconquista [rekon'kista], Quito ['kito], Enrique [en'\prhike]

r

Vyslovuje se drnčivě s více kmity špičky jazyka, jsou-li ve slově dvě r za sebou, na začátku slova a po písmenech l, s a n.
torre ['tore], rogar [ro'\pvha\prh], alrededor [alreDe'Do\prh], enredar [enreDa'Do\prh], sus rimas [susrimas] V ostatních případech je pouze jednokmitové, není drnčivé.
cuerda [kwe\prhDa], toro [to\prho], ordenador [o\prhdenado\prh] Připojujeme-li předponu před slovo začínající na r-, dochází ke zdvojení tohoto písmene, aby se zachovala jeho drnčivá výslovnost. real - irreal, relieve - bajorrelieve, remolque - semirremolque, revolución - contrarrevolución, riesgo - arriesgar Pozor: Je třeba pečlivě rozlišovat mezi výslovností jednokmitového a vícekmitového r, protože slova mohou mít zcela odlišný význam podle toho, které r se v nich vysloví. pero (ale) - perro (pes), caro (drahý) - carro (vůz), ahora (teď) - ahorra (šetří)

s

Španělské s se správně vyslovuje se špičkou jazyka téměř opřenou o patro za horními zuby, takže zvuk trochu připomíná „š“.
V Andalusii, na Kanárských ostrovech a ve většině španělsky mluvících zemí v Americe se s vyslovuje podobně jako v češtině. V jižním Španělsku a v mnoha španělsky mluvících zemích v Americe se s na konci slabiky a na konci slova vyslovuje s přídechem, takže zní jako "h" nebo jako "ch", někdy se dokonce nevysloví vůbec. isla ['ihla], animales [ani'malex], hombres ['omb\prhe] V některých oblastech Andalusie se s vyslovuje podobně jako z. Tento jev se nazývá ceceo. persona [pe\prh'Tona] Všimněte si, že španělština připojuje písmeno e na začátek slov, která v jiných jazycích začínají na kombinaci s + souhláska. esperar - sperare (lat.), espagueti - spaghetti (it.), espacio - space (ang.), estricto - striktní, eslavo - Slovan, España - Španělsko

y

Je považováno za souhlásku, pokud stojí na začátku slova nebo slabiky. Oproti českému „j“ je výslovnost španělského y užší, blíží se sykavkám.
yeso, yema, ayuda, mayo V ostatních případech je považováno za samohlásku a vyslovuje se jako i (nebo polosouhláska v dvojhláskách a trojhláskách): spojka y a na konci slova.
y ['i], muy ['muj], hoy ['oj], buey ['bwej], Uruguay [u'\prhu\pvhwaj] V Argentině, Paraguayi a Uruguayi se y vyslovuje jako [Z] nebo [S]. Stejně se vyslovuje i ll - yeísmo. Viz též kap. Americká španělština.

x

V mnoha amerických místních jménech a jejich odvozeninách se vyslovuje jako „ch“.
México ['mexiko], Oaxaca [oa'xaka], Texas ['texas], mexicano [mexi'kano], oaxaqueño [oaxa'ke\pnho], texano [te'xano] V ostatních případech se x vyslovuje jako v češtině. expirar [ekspi'\prha\prh], exhortar [ekso\prh'ta\prh], conexión [kone'ksjon]

1.4 Přízvuk

Ve španělštině stojí přízvuk většinou:
* na druhé slabice od konce u slov zakončených samohláskou nebo souhláskami -n, -s
hermano, hermanos, mesa, mesas, Caracas, chocolate, chocolates, sabe, saben, polen * na poslední slabice u slov zakončených souhláskou kromě -n, -s
señor, Madrid, arroz, español, comer, sobrescribir, reloj V ostatních případech, tj. pokud je přízvuk na poslední slabice u slov zakončených samohláskou nebo -n, -s nebo na druhé slabice od konce u slov zakončených souhláskou kromě -n, -s, je nutné jej graficky vyznačit čárkou nad samohláskou.
razón, fútbol, café, atún, israelí, francés, rímel, azúcar Na třetí a další slabice od konce se přízvuk označuje vždy.
epílogo, catástrofe, música, cámara Slovesné tvary si i po připojení nepřízvučných osobních zájmen zachovávají přízvuk. Připadá pak na třetí nebo čtvrtou slabiku od konce a je třeba ho označit. diciéndoselo, dígamelo, dártela, permítaseme Složená slova mají jen jeden přízvuk:
decimocuarto, sacapuntas, pelirrojo Výjimku tvoří příslovce zakončená na -mente, která mají dva přízvuky. alegremente, finalmente, plenamente Přízvuk se u nich graficky vyznačuje, jen když byl vyznačen u původního přídavného jména. difícil - difícilmente, frágil - frágilmente, último - últimamente Grafický přízvuk také slouží k odlišení slov stejně znějících, ale s odlišným významem:
aún (ještě) - aun (dokonce) Jednoslabičná slova se píšou s přízvukem, pokud by mohlo dojít k záměně ve významu slova:

de (z, od) | dé (ať dá) | el (urč. člen) | él (on)
mas (ale) | más (víc) | mi (můj) | mí (mě, mně)
se (se) | sé (vím, buď) | si (kdyby) | sí (ano)
te (tě, ti) | té (čaj) | tu (tvůj) | tú (ty)

Tázací a zvolací zájmena a příslovce se píšou s přízvukem:
¡Qué bonito! To je ale krásné! ¿Qué quieres? Co chceš? ¿Quién es? Kdo je to? ¿Cuándo vienes? Kdy přijdeš? ¿Cómo estás? Jak se máš? ¿Dónde estás? Kde jsi? Viz též kap. Zájmena tázací. Ale:
¡Que venga! Ať přijde! Parece que hace algo. Zdá se, že něco dělá. Cuando lo vio, huyó. Když to viděl, utekl. como un loco jako blázen El lugar donde nací. Místo, kde jsem se narodil.

2 Podstatná jména

Podstatná jména se neskloňují. Rozlišujeme u nich číslo a rod. Pády se ve španělštině vyjadřují pomocí předložek de, a, por.
Viz kap. Užití předložek.

2.1 Množné číslo podstatných jmen

Tvoří se přidáním koncovky:

-s

u podstatných jmen zakončených nepřízvučnou samohláskou nebo přízvučným -á, -é či ó
rosa - rosas, tribu - tribus, café - cafés, papá - papás Názvy hlásek a zpodstatnělá zájmena a příslovce mají koncovku -es. a - aes, o - oes, yo - yoes, no - noes u podstatných jmen zakončených na jinou souhlásku než -d, -j, -l, -n, -r, -s, -x a -z (většinou slova cizího původu)
déficit - déficits, cenit - cenits, mamut - mamuts, clic - clics, esnob - esnobs, gang - gangs, récord - récords Ale: álbum - álbumes, sándwich - sándwiches, club - clubs/clubes, crómlech - los crómlech, test - los test, karst - los karst ap.

-es

u podstatných jmen zakončených souhláskou -d, -j, -l, -n, -r nebo -z
soledad - soledades, reloj - relojes, concejal - concejales, decisión - decisiones, color - colores, actriz - actrices Ale: polisíndeton - los polisíndeton, cáterin - los cáterin, hipérbaton - hipérbatos, lord - lores

Pozor: V množném čísle dochází k pravopisné změně koncového -z na -c-. pez - peces, albornoz - albornoces u jednoslabičných podstatných jmen nebo u jmen s přízvukem na poslední slabice zakončených na -s a -x
tos - toses, interés - intereses, box - boxes koncové -y se považuje za souhlásku
rey - reyes U slov nedávno přejatých z angličtiny ap. se přidává jen -s a y se mění v i. gay - gais, jersey - jerséis, espray - espráis

-s nebo -es

u podstatných jmen zakončených na přízvučné -í nebo -ú
esquí - esquís/esquíes, tabú - tabús/tabúes U obyvatelských jmen zakončených na -í a -ú se většinou používá koncovka -es. israelí - israelíes, hindú - hindúes Některá slova mají v plurálu pouze koncovku -s. gachí - gachís, pirulí - pirulís, champú - champús, menú - menús, tutú - tutús, vermú - vermús

žádná koncovka se nepřidává

u víceslabičných podstatných jmen zakončených na -s a -x s přízvukem jinde než na poslední slabice
crisis - las crisis, lunes - los lunes, tórax - los tórax

2.1.1 Přízvuk v množném čísle

Pozice přízvuku se v množném čísle zachovává, zůstává na stejné samohlásce, proto někdy dochází ke změnám v pravopise:
señor - señores, francés - franceses, crimen - crímenes Viz též kap. Přízvuk. Výjimky: el régimen - los regímenes, el carácter - los caracteres, el espécimen - los especímenes

2.1.2 Složeniny

U většiny složenin se množné číslo tvoří stejně jako u ostatních slov.
matafuego - matafuegos, bocacalle - bocalles, quehacer - quehaceres el paraguas - los paraguas, el sacacorchos - los sacacorchos Složeniny končící na -s, jejichž posledním komponentem je podstatné jméno v množném čísle, se v množném čísle nemění, i když je na poslední slabice přízvuk. el ciempiés - los ciempiés, el reposapiés - los reposapiés Složeniny zakončené na -todo se v množném čísle nemění. sabelotodo - los sabelotodo U složenin tvořených dvěma samostatnými podstatnými jmény oddělenými mezerou nebo pomlčkou se do množného čísla dává pouze první z nich.
coche cama - coches cama, casa cuna - casas cuna, hora punta - horas punta, vivienda-puente - viviendas-puente Pokud by druhé podstatné jméno mohlo fungovat i jako jmenný přísudek, dává se rovněž do množného čísla.
estado miembro (estado que es miembro) - estados miembros empresa líder (empresa que es líder) - empresas líderes

Nepravidelné množné číslo

hijodalgo - hijosdalgo

2.1.3 Číslo a význam

Některá podstatná jména používají k označení jednotlivin tvar jednotného i množného čísla.
mi boda/mis bodas, dolor de espalda/espaldas, funeral/funerales del rey, matemática aplicada/matemáticas aplicadas Většinou se jedná o slova označující věci skládající se ze dvou symetrických částí. Častěji se používají v množném čísle.
gafas/gafa, pantalones/panatalón, tijeras/tijera, alicates/alicate, calzoncillos/calzoncillo Slova nariz a bigote použitá v množném čísle mají expresivní zabarvení.
Estoy hasta las narices de ti. Mám tě po krk. Některá slova mohou mít v množném čísle jiný význam než v jednotném.

bien | dobro | bienes | majetek
esposa | manželka | esposas | pouta
celo | nadšení, zápal | celos | žárlivost
grillo | cvrček | grillos | okovy

2.2 Rod podstatných jmen

Španělština rozlišuje rod mužský a ženský. Střední rod ve španělštině existuje pouze u zájmen.

2.2.1 Mužský rod

Typické koncovky

-o | hijo, maestro, elemento, barrio
-je | eje, coraje, equipaje, linaje, traje
-ar, -er, -or | pesar, taller, color, corredor
-ate, -ete, -ote | remate, ojete, cogote
-és | arnés, francés, ciprés
-n | plan, tren, ron, desván, andén, cojín, atún

Dále jsou mužského rodu podstatná jména řeckého původu končící na -ma.
drama, problema, programa, tema Mužského rodu bývají slova označující:
* osoby mužského pohlaví
padre, hombre, policía * samce
toro, gallo, león, dragón, elefante, caballo * dny a měsíce
martes, domingo, marzo, septiembre * řeky, moře, oceány, jezera, hory a pohoří
el Duero, el Mediterráneo, el Pacífico, el Titicaca, los Andes, los Pirineos * stromy
manzano, cerezo, pino, albaricoquero * barvy
azul, rojo, marrón, lila, naranja, verde, gris * světové strany
norte, sur, este, oeste

2.2.2 Ženský rod

Typické koncovky

-a, -ia, -ncia, -eza | hija, rama, casa, tregua, historia, radiología, provincia, dureza
-dad, -tad | soledad, maldad, cantidad, libertad, potestad
-ción, -sión | afición, elección, comisión, presión
-ie | barbarie, especie, serie
-ez | vejez, esbeltez, mudez
-tud | juventud, longitud, virtud, quietud

$UserId$1 Ženského rodu bývají slova označující:
* osoby ženského pohlaví
madre, mujer, maestra * samice
vaca, gallina, dragona, leona, elefanta, yegua * písmena abecedy
be, equis, hache, épsilon * ovoce a zeleninu
manzana, cereza, cebolla U názvů států a měst není rod pevně určen. Obecně platí, že názvy končící na nepřízvučné -a jsou rodu ženského, ostatní rodu mužského. Ale protože je „ciudad“ ženského rodu, mohou mít tento rod všechny názvy měst. el viejo México, la España de hoy, el Iraq, el Toledo medieval, el Buenos Aires caótico, misteriosa Buenos Aires

Podstatná jména s dvojím rodem

Některá podstatná jména mohou být mužského i ženského rodu beze změny významu:
arte, azúcar, mar, dote, armazón, margen

Podstatná jména měnící význam podle rodu

el capital | kapitál | la capital | hlavní město
el cólera | cholera | la cólera | hněv
el coma | kóma | la coma | čárka
el cometa | kometa | la cometa | papírový drak
el corte | řez | la corte | dvůr
el editorial | úvodník | la editorial | nakladatelství
el frente | fronta | la frente | čelo
el mañana | zítřek | la mañana | ráno
el parte | zpráva | la parte | část
el pendiente | náušnice | la pendiente | svah
el pez | ryba | la pez | smola
el orden | pořádek | la orden | příkaz
el radio | poloměr | la radio | rádio

2.2.3 Přechylování

Podstatná jména životná mají zpravidla zvláštní tvary pro mužský a pro ženský rod. Tvary ženského rodu se většinou odvozují od rodu mužského:
* změnou koncového -o na -a
muchacho - muchacha, ruso - rusa, jardinero - jardinera, perro - perra, corzo - corza Nepřechylují se: testigo, modelo, piloto * přidáním koncovky -a ke slovům končícím na -or, -ón, -ín, -án -és
doctor - doctora, ganador - ganadora, ladrón - ladrona, peatón - peatona, mallorquín - mallorquina, alemán - alemana, inglés - inglesa Výjimky: actor - actriz, emperador - emperatriz, barón - baronesa Nepřechylují se: edecán, rehén, barman * změnou různých koncovek mužského rodu na -esa, -isa, -ina, -triz
príncipe - princesa, abad - abadesa, poeta - poetisa, zar - zarina, rey - reina, actor - actriz Diablo a vampiro mají dva tvary ženského rodu: diabla/diablesa, vampira/vampiresa. Někdy jsou rodové dvojice tvořeny dvěma odlišnými slovy.
hombre - mujer, padre - madre, macho - hembra, toro - vaca, carnero - oveja

Nepřechylují se slova zakončená na

* -a, -ista, -tra
astronauta, guardia, periodista, psiquiatra Výjimky: profeta - profetisa, papa - papisa * -e, -nte
detective, hereje, intérprete, estudiante, amante Výjimky: duque - duquesa, alcalde - alcaldesa, conde - condesa, héroe - heroína * -í, -ú
maniquí, marroquí, gurú * -ar, -er, -ir, -ur
auxiliar, escolar, canciller, bachiller, faquir, augur Výjimky: juglar - juglaresa * -l, -z
profesional, corresponsal, timonel, cónsul, portavoz Výjimky: colegial - colegiala, español - española, mongol - mongola, bedel - bedela, chaval - chavala, andaluz - andaluza, aprendiz - aprendiza * -r, -s, -t s přízvukem na jiné než poslední slabice
mártir, prócer, comehostias, pívot Některá podstatná jména připouštějí v ženském rodě jak přechýlený, tak nepřechýlený tvar.
el/la presidente - presidenta, el/la cliente - clienta, el/la pariente - parienta, el/la jefe - jefa, el/la juez - jueza, el/la poeta - poetisa, el/la sacerdote - sacerdotisa, el/la concejal - concejala, el/la edil - edila Naopak modista má přechýlený a nepřechýlený tvar v mužském rodě: el modista/modisto Názvy vojenských hodností se také nepřechylují.
cabo, capitán, coronel

Rodové dvojice u neživotných podstatných jmen

Obvykle označují podobné věci, jenom odlišných rozměrů.

barco | loď | barca | člun
bolso | kabelka | bolsa | kabela
caldero | kotlík | caldera | kotel
cesto | koš | cesta | košík
charco | kaluž | charca | vodní nádrž
cubo | vědro | cuba | sud
hoyo | důlek | hoya | jáma
huerto | zahrada | huerta | sad
madero | trám | madera | dřevo

3 Přídavná jména

Španělština dělí přídavná jména na adjetivos relacionales a adjetivos calificativos.

Adjetivos relacionales

* zařazují podstatné jméno do kategorie, určují jeho příslušnost k typu, lze je nahradit slovem typ nebo druh (un tipo de)
llamada telefónica telefonní hovor (typ hovoru) bomba atómica atomová bomba (typ bomby) agua mineral minerální voda (druh vody) * stojí vždy těsně za podstatným jménem, které rozvíjejí
* není možné je stupňovat

Adjetivos calificativos

* charakterizují podstatné jméno, vyjadřují jeho vlastnosti a kvality
libro interesante zajímavá kniha mejora notable výrazné zlepšení político inteligente inteligentní politik * mohou stát i před podstatným jménem a mohou od něho být odděleny dalším přívlastkem
frío invierno studená zima medidas protectoras necesarias nezbytná ochranná opatření * dají se stupňovat
un coche muy rápido velmi rychlé auto el hombre más fuerte nejsilnější muž Es más fácil que ayer. Je to snazší než včera. Viz kap. Stupňování. * mohou zastávat funkci jmenného přísudku
la tarea fácil - La tarea (que) es fácil. Za přídavné jméno bývají ve španělštině považována i slova, která v češtině řadíme mezi číslovky nebo zájmena. Pokud ve španělštině příslušné přídavné jméno chybí, použijeme podstatné jméno s předložkou de. Stejně se vyjadřuje i přivlastňování.

piedra | kámen | Edad de Piedra | doba kamenná
Madrid | Madrid | metro de Madrid | madridské metro
mamá | maminka | recetas de mamá | maminčiny recepty
Dios | Bůh | amor de Dios | Boží láska
Pedro | Petr | casa de Pedro | Petrův dům

U přídavných jmen rozlišujeme číslo a rod. Ve větě stojí většinou až za podstatným jménem, se kterým se v čísle a rodě shodují.

3.1 Přechylování přídavných jmen

Řídí se stejnými pravidly jako u podstatných jmen.
Viz kap. Přechylování.

Přechylují se

* přídavná jména zakončená na -o, -án, -ín, -ón, -dor
chico bueno - chica buena hodný kluk - hodná holka trabajador alemán - trabajadora alemana německý pracovník - německá pracovnice mono bailarín - muñeca bailarina tancující opice - tančící panenka perro cabezón - vaca cabezona pes s velkou hlavou - kráva s velkou hlavou ambiente acogedor - casa acogedora útulné prostředí - útulný dům Ale: grupos afines - palabras afines příbuzné skupiny - příbuzná slova

Nepřechylují se

* přídavná jména zakončená na jinou samohlásku než -o
estudiante inteligente chytrý student - chytrá studentka falda verde zelená sukně líder indígena domorodý vůdce - domorodá vůdkyně * ostatní přídavná jména zakončená na souhlásku
vida feliz šťastný život imagen fiel věrný obraz energía solar sluneční energie extremidad inferior horní končetina focha común lyska černá petición cortés zdvořilá žádost Výjimky: přídavná jména zakončená souhláskou odvozená od názvů zemí, měst ap.
ciudadano francés - ciudadana francesa francouzský občan - francouzská občanka pintor andaluz - playa andaluza andaluský malíř - andaluská pláž

Nepravidelné tvary

Několik přídavných jmen má vedle standardního přechylování navíc zvláštní nepravidelné tvary ženského rodu končící na -triz. Tyto nepravidelné tvary se většinou používají jen v termínech z oblasti geometrie a fyziky.
acelerador - aceleradora, aceleratriz adorador - adoradora, adoratriz director - directora, directriz formador - formadora, formatriz generador - generadora, generatriz motor - motora, motriz protector - protectora, protectriz retardador - retardadora, retardatriz

3.2 Množné číslo přídavných jmen

Tvoří se stejně jako u podstatných jmen (většinou bez výjimek a variant) přidáním koncovky:
a)

-s

k přídavným jménům zakončeným nepřízvučnou samohláskou
barco blanco - barcos blancos bílá loď - bílé lodě manzana verde - manzanas verdes zelené jablko - zelená jablka b)

-es

k přídavným jménům zakončeným souhláskou nebo přízvučnou samohláskou
ciencia natural - ciencias naturales přírodní věda - přírodní vědy asunto baladí - asuntos baladíes nicotná záležitost - nicotné záležitosti Viz kap. Množné číslo podstatných jmen. Pozor: Koncové -z se v množném čísle mění na -c-. feliz - felices Přídavná jména s přízvukem na jiné než poslední slabice zakončená na -s se v množném čísle nemění.
entradas gratis bezplatné vstupenky triángulos isósceles rovnoramenné trojúhelníky Pozice přízvuku se v množném čísle zachovává, zůstává na stejné samohlásce, proto někdy dochází ke změnám v pravopise: inglés - ingleses, marrón - marrones, joven - jóvenes Stojí-li jedno přídavné jméno za více podstatnými jmény, se kterými se pojí, dává se do množného čísla. Pokud je alespoň jedno podstatné jméno v mužském rodě, bude mít koncovku mužského rodu i přídavné jméno.
guardabarros y radiador abollados promáčknutý blatník a chladič crin y cola negras černá hříva a ocas casa y coche nuevos nový dům a auto ajo y cebolla picados nakrájený česnek a cibule Přídavné jméno stojící před více podstatnými jmény se shoduje v čísle a rodě s prvním z nich. necesaria cautela y respeto nutná opatrnost a respekt

3.3 Stupňování přídavných jmen

Stupňujeme pomocí příslovcí más (více) a menos (méně).

První stupeň

Stejná míra vlastnosti se vyjadřuje pomocí tan(to) (tak) + como (jako).
Juan es tan alto como José. Jan je tak vysoký jako Josef. La película es tan aburrida como se esperaba. Film je tak nudný, jak se čekalo. ¿Qué es tan pesado como el plomo? Co je tak těžké jako olovo? Hoy no hace tanto calor como ayer. Dnes není tak teplo jako včera.

Druhý stupeň

Komparativ se tvoří přidáním příslovcí más/menos před přídavné jméno.
más bonito krásnější más alto vyšší menos largo méně dlouhý, kratší menos agradable méně příjemný, nepříjemnější Ke srovnávání se používá spojka que.
La casa es más espaciosa que el piso. Dům je prostornější než byt. Tengo un modelo más nuevo que tú. Mám novější model než ty. La pluma es más poderosa que la espada. Pero je mocnější než meč. El coche es menos caro que el piso. Auto je méně drahé než byt. Vedlejší věta ve srovnání se uvozuje vazbou de lo que, pokud porovnáváme různou intenzitu nebo množství jedné věci.
El piso es más caro de lo que esperaba. Byt je dražší, než jsem čekal. Es menos difícil de lo que pensabas. Je to lehčí, než sis myslel. Es mejor de lo que parece. Je lepší, než se zdá. El sonido es más fuerte de lo que desearía. Zvuk je hlasitější, než bych si přál. Porovnáváme-li dvě různé věci, použijeme i k uvození vedlejší věty spojku que. Este árbol es más antiguo que el que vimos ayer. Tento strom je starší než ten, co jsme viděli včera. Ahora estoy mejor que cuando llegué. Teď jsem na tom líp, než když jsem přišel.

Třetí stupeň

Superlativ relativní se tvoří pomocí určitého členu el/la a příslovcí más/menos (nejvíce/nejméně).
Este alumno es el más alto de la clase. Tento žák je nejvyšší ze třídy. El coche más antiguo del mundo se vende. Nejstarší auto na světě je na prodej. Es la chica más guapa que he visto. To je ta nejkrásnější dívka, jakou jsem viděl. Superlativ absolutní vyjadřuje vysokou míru vlastnosti.
libro interesantísimo velmi zajímavá kniha torre altísima vysokánská věž zapatos carísimos hrozně drahé boty chicas guapísimas překrásné dívky Tvoří se pomocí přípony -ísimo.
frágil - fragilísimo, vulgar - vulgarísimo U slov končících na -n nebo -or se používá přípona -císimo.
joven - jovencísimo, mayor - mayorcísimo Ale: común - comunísimo Koncová samohláska se ztrácí.
bello - bellísimo, triste - tristísimo, tenue - tenuísimo Ale: cursi - cursilísimo Přízvučné í se po odtržení koncovky zachovává, nepřízvučné splývá s příponou. frío - friísimo, impío - impiísimo limpio - limpísimo, agrio - agrísimo U přídavných jmen zakončených na -ble vzniká připojením superlativní přípony zakončení -bilísimo. agradable - agradabilísimo, probable - probabilísimo Ale: endeble - endeblísimo/endebilísimo Pozor: U přídavných jmen s kořenem zakončeným na -c, -g, -z dochází ke změně pravopisu. simpático - simpatiquísimo, feliz - felicísimo, largo - larguísimo Někdy může docházet v superlativu ke zjednodušení dvojhlásky v kořeni slova, tak jak to bylo původně v latině. (Superlativy s dvojhláskou jsou považovány za hovorové.)
cierto - certísimo, fuerte - fortísimo, bueno - bonísimo, nuevo - novísimo Od latinského kmene nebo pomocí latinské koncovky -érrimo se tvoří i další superlativy:

acre | acérrimo | amigo | amicísimo
antiguo | antiquísimo | áspero | aspérrimo
célebre | celebérrimo | cruel | crudelísimo
fiel | fidelísimo | íntegro | integérrimo
libre | libérrimo | mísero | misérrimo
negro | nigérrimo | pobre | paupérrimo
pulcro | pulquérrimo | sabio | sapientísimo
sagrado | sacratísimo | salubre | salubérrimo
simple | simplicísimo |  |

Nepravidelné stupňování

Některá přídavná jména mají vedle pravidelného stupňování nepravidelné tvary druhého a třetího stupně.

1. stupeň | 2. stupeň | 3. stupeň
bueno | mejor | el mejor/óptimo
malo | peor | el peor/pésimo
grande | mayor | el mayor/máximo
pequeño | menor | el menor/mínimo
alto | superior | el superior/supremo
bajo | inferior | el inferior/ínfimo

Tvary óptimo, pésimo, máximo atd. jsou superlativy absolutní, nepoužívají se při srovnávání.
Komparativ más bueno se používá pouze ve významech „hodnější“ a „chutnější“, jinak se používá mejor. Podobně to platí i pro komparativy más malo a peor. Es más bueno que el pan. Je to dobrák od kosti. La cerveza es mejor que el agua. Pivo je lepší než voda. Es mejor encender la vela que maldecir la oscuridad. Je lepší zapálit svíčku, než proklínat tmu. Pravidelné a nepravidelné tvary stupňovaného přídavného jména grande lze v mnoha případech zaměnit. Komparativy más grande a más pequeño se používají především pro porovnávání skutečných rozměrů. Es dos veces más pequeño/menor que la Tierra. Je dvakrát menší než Země. el poeta mayor/más grande největší básník Soy dos años mayor que él. Jsem o dva roky starší než on. Při porovnávání skutečných výšek věcí a lidí používáme pouze komparativ más alto, resp. más bajo. V ostatních případech se může použít i komparativ superior, resp. inferior. María es más alta que su madre. Marie je vyšší než její matka. El coste es superior a los beneficios. Náklady jsou vyšší než výnosy. La presión es más alta que lo normal. Tlak je vyšší, než je normální. Pedro es más bajo que su hermano. Petr je menší než jeho bratr. El recorte será inferior al 10%. Škrty budou nižší než 10 %. Ocupa el puesto más bajo que yo. Má nižší postavení než já.

3.4 Postavení přídavných jmen

Přídavná jména ve španělštině stojí většinou za podstatným jménem.
océano Atlántico Atlantský oceán coche rojo červené auto viaje largo dlouhá cesta metro cúbico krychlový metr Před podstatným jménem mohou stát jen adjetivos calificativos, zvláště:
* pokud vyjadřují jeho typickou, neodmyslitelnou vlastnost
la blanca nieve bílý sníh el inmenso océano nesmírný oceán * při zdůraznění
la hermosa chica krásná dívka * pokud za podstatným jménem stojí jiný přívlastek připojený předložkou de
actual presidente de Chile současný chilský prezident * mucho, poco, vario, tanto, bueno, malo
mucha gente mnoho lidí pocos días málo dní Více přídavných jmen spojených předložkou y nebo o stává vždy za podstatným jménem. mujer guapa e inteligente krásná a chytrá žena color blanco o negro černá nebo bílá barva Přídavné jméno rozvité příslovcem stojí rovněž až za podstatným jménem. una nieve muy blanca bělostný sníh Una soledad demasiado ruidosa Příliš hlučná samota Některá přídavná jména mění význam podle toho, jestli stojí před podstatným jménem, nebo za ním.

| za podst. jm. |  | před podst. jm. |
cierto | zaručený | noticia cierta | nějaký | cierta persona
grande | velký | casa grande | významný | gran artista
mismo | sám, osobně | el chico mismo | tentýž | el mismo chico
nuevo | ne starý | zapatos nuevos | další | nuevo Pelé
pobre | chudý | hombre pobre | ubohý | pobre hombre
puro | čistý | agua pura | čirý, naprostý | puro gozo
viejo | letitý | ropa vieja | dlouholetý | viejos amigos

Obecně platí, že přídavná jména za podstatným jménem mají objektivní, determinující charakter, zatímco před podstatným jménem subjektivní, hodnotící.

3.4.1 Zkracování před podstatným jménem

Před podstatným jménem rodu mužského v jednotném čísle ztrácí bueno, malo a postrero koncové -o.
un buen soldado dobrý voják mal humor špatná nálada Santo se zkracuje na san před mužskými jmény (kromě jmen začínajících na To- a Do-).
san Juan svatý Jan santo Domingo svatý Dominik santo Tomás svatý Tomáš santa Ana svatá Anna Grande se v jednotném čísle zkracuje na gran bez ohledu na rod.
gran fiesta velká oslava gran problema velký problém Po příslovcích más/menos při stupňování ke zkrácení nedochází. el más grande problema největší problém Ke zkrácení dochází, i když se mezi podstatné a přídavné jméno vloží další slovo. un buen último día dobrý poslední den

3.5 Zpodstatňování přídavných jmen

Mnoho přídavných jmen může zároveň zastávat funkci podstatného jména. Některá se shodují s češtinou:
niño enfermo nemocné dítě cuidar a los enfermos starat se o nemocné padre desempleado nezaměstnaný otec Aumenta el número de desempleados. Roste počet nezaměstnaných. deportistas discapacitados postižení sportovci discriminación de los discapacitados diskriminace postižených Ale častěji má čeština odlišné tvary přídavného a podstatného jména:
socialista socialistický, socialista español španělský, španělština, Španěl pavimentado dlážděný, dláždění cortador krájecí, kráječ dominicano dominikánský, dominikán