1 fAbeceda a výslovnost

Hláskování maďarské abecedy

a | [Q] | g | [ge:] | ny | [e\pnh] | ty | [ce:]
á | [a:] | gy | [\pjde:] | o | [o] | u | [u]
b | [be:] | h | [ha:] | ó | [o:] | ú | [u:]
c | [tse:] | i | [i] | ö | [\poh] | ü | [y]
cs | [tSe:] | í | [i:] | ő | [\poh:] | ű | [y:]
d | [de:] | j | [je:] | p | [pe:] | v | [ve:]
dz | [dze:] | k | [ka:] | q | [ku:] | w | [duplave:]
dzs | [dZe:] | l | [el] | r | [er] | x | [iks]
e | [\pel] | ly | [je:] | s | [eS] | y | [ipsilon]
é | [e:] | m | [em] | sz | [es] | z | [ze:]
f | [ef] | n | [en] | t | [te:] | zs | [Ze:]

1.1 Základní pravidla výslovnosti samohlásek

V maďarštině se hlásky i, í, u, ú vyslovují stejně jako v češtině.
Hlásky a, á, e, é, o, ó se však vyslovují jinak.

pravopis | výslovnost
a | [Q] tvoří se se zaokrouhlenými ústy, zní, jako bychom chtěli vyslovit o
á | [a:] vyslovuje se podobně jako á v češtině
e | [\pel] vyslovuje se přibližně jako německé ä, otevřeněji než e v češtině
é | [e:] je víc zavřené, zní jako hláska mezi é a í
o, ó | [o], [o:] jako když v češtině vyslovujeme o, ó, ale ústa jsou víc zaokrouhlená
i | [i] vyslovuje se jako české i, slabiky „di“, „ti“, „ni“ vyslovujeme tvrdě „dy“, „ty“, „ny“
ö, ő | [\poh], [\poh:] vyslovují se podobně jako v němčině
ü, ű | [y], [y:] vyslovují se podobně jako v němčině

Pozor na rozlišení výslovnosti ö od e a od i, ü. Může se stát, že při nesprávné výslovnosti (při záměně samohlásek) vznikne slovní tvar, který nebude mít v této podobě žádný význam.
repül létat, letět, ale repil neznamená nic Záměnou samohlásek může také vzniknout slovo s odlišným významem.
kört kruh (v akuzativu), ale kert je zahrada Existují však i případy, kdy při záměně samohlásek nedochází k nedorozumění, protože dané slovo se vyskytuje ve dvou tvarech se stejným významem.
csöpp, csepp kapka Je velmi důležité rozlišovat krátké samohlásky a, e, i, o, ö, u, ü a dlouhé samohlásky á, é, í, ó, ú, ő, ű.
Někdy může mít slovo s krátkou samohláskou úplně jiný význam než stejné slovo, ale se samohláskou dlouhou.

kar | rameno | kár | škoda
rag | osobní přípona | rág | hryzat
tör | lámat, rozbít | tőr | dýka
ver | bít | vér | krev
vaj | máslo | váj | dlabat, vrtat
hat | šest, působit | hát | hřbet
baj | zlo | báj | půvab
tar | holý | tár | rozevřít
kor | věk | kór | choroba
zug | koutek, zákoutí | zúg | hučet
haj | vlas | háj | sádlo
patak | potok | paták | kopyta
öt | pět | őt | jeho/ho, ji
bal | levý | bál | ples
fel | nahoru, vzhůru | fél | bát se, polovina
csap | kohoutek, udeřit | csáp | tykadlo
tag | člen | tág | široký
szel | krájet | szél | okraj, vítr
egér | myš | éger | olše
mar | hryzat, štípat, leptat | már | už
mer | odvážit se, nabírat | mér | měřit
gaz | plevel | gáz | plyn

1.2 Výslovnost souhlásek

Souhlásky b, c, d, dz, f, g, h, j, k, l, m, n, p, r, t, v, z, x se vyslovují stejně jako v češtině. Souhlásky v následující tabulce mají odlišnou výslovnost.

pravopis | výslovnost | pravopis | výslovnost
cs | [tS] | s | [S]
dzs | [dZ] | sz | [s]
gy | [\pjd] | ty | [c]
ly | [j] | zs | [Z]
ny | [\pnh] |  |

V maďarštině na rozdíl od češtiny zůstávají souhlásky b, d, g, gy, v, z, zs na konci slova znělé.
dob hodit, buben ( [dob], nikoliv [dop]) szív vdechovat, sát, srdce ( [si:v] nikoliv [si:f]) Maďarština zná i dlouhé souhlásky, píšou se zdvojeně. Podobně jako u samohlásek je i zde velmi důležité rozlišovat jejich délku.

meny | nevěsta | menny | nebe
sok | mnoho | sokk | šok
hal | ryba | hall | slyšet
tol | tlačit | toll | pero
ál | falešný | áll | stát, brada
megy | jít | meggy | višeň
var | strup | varr | šít
kasza | kosa | kassza | pokladna
kel | vstát/vstávat | kell | muset, třeba
fen | ostřit, brousit | fenn | nahoru, vzhůru
ép | neporušený | épp | právě, akorát
len | len | lenn | dolů

Souhláska ch se v maďarštině vyskytuje pouze v některých slovech cizího původu, vyslovuje se jako h, např. mechanika, technika. Vyskytuje se také v příjmeních šlechtických rodin, např. Forgách, Grassalkovich, Madách, Zichy, v těchto případech se hláska vyslovuje jako č. Souhláska h se na konci slova nevyslovuje, např. méh (včela), ale ve slově méhes (včelín) se už h vysloví.
Výjimkami jsou slova bolyh (povrch chlupaté látky), doh (zatuchlost, zatuchlina), éh (hlad), enyh (mírné počasí, obleva), fellah (rolník, zemědělec na Blízkém východě, feláh), keh (kašel /koňský/), moh (mech), padisah (padišáh), potroh (bříško hmyzu), sah (šáh), Allah (Alláh), Zilah (město v Rumunsku) ap., kde se h vždy vyslovuje. Slova enyh, moh se už nepoužívají, považují se za archaismy.

1.3 Harmonie samohlásek

Pro maďarštinu je typická harmonie samohlásek. Proto má většina přípon více variant.
Např. přípona vyjadřující naši předložku na (být na něčem, ve významu umístění na povrchu) může mít tvary: -n, -on, -en, -ön. Pokud slovo, ke kterému přidáváme příponu s tímto významem, končí na samohlásku, připojíme příponu -n, přičemž samohlásky a a e se po přidání přípony dlouží.
postán na poště zsemlén na housce kiflin na rohlíku zászlón na vlajce mezőn na poli gyűrűn na prstenu Příponu -on připojujeme ke slovům končícím na souhlásku, která obsahují nízké nebo smíšené samohlásky.
falon na stěně virágon na květu teraszon na terase oszlopon na sloupu udvaron na dvoře úton na cestě Příponu -en připojujeme ke slovům s vysokými samohláskami.
egyetemen na univerzitě üvegen na skle szőnyegen na koberci filmen na filmu címeren na erbu kötélen na laně Příponu -ön připojujeme ke slovům, která obsahují pouze přehlasované samohlásky.
földön na zemi könyvön na knize gyümölcsön na ovoci függönyön na zácloně bőrön na kůži tőrön na dýce

vysoké samohlásky | e, é, i, í, ö, ő, ü, ű
nízké samohlásky | a, á, o, ó, u, ú

Jestliže jsou ve slovech vysoké samohlásky, připojujeme k nim přípony s vysokými samohláskami. Pokud jsou ve slovech samohlásky hluboké, budou mít i přípony se samohláskami nízkými.
Ke slovům se smíšenými samohláskami obvykle připojujeme přípony s nízkými samohláskami, k složeným slovům připojujeme ve většině případů přípony podle poslední části (slova) složeniny.

szoba | pokoj | szobában | v pokoji
kert | zahrada | kertnél | u zahrady
tányér | talíř | tányérok | talíře
állatorvos | veterinář | állatorvostól | od veterináře
görögdinnye | vodní meloun | görögdinnyéből | z vodního melounu
könyvtár | knihovna | könyvtárba | do knihovny
mosógép | pračka | mosógépet | pračku
sütőpapír | pečicí papír | sütőpapírról | z pečicího papíru
városközpont | městské centrum | városközponthoz | k městskému centru

Přízvuk se vždy klade na první slabiku slova.
Maďarština je jazyk, který umožňuje vytvářet časoměrné verše, protože délka samohlásek a přízvuk jsou na sobě nezávislé.

1.4 Zákonitosti souhlásek

V následující části najdete příklady zákonitostí souhlásek, přičemž nalevo uvádíme, jak se dané slovo píše, a napravo, jak se vyslovuje.

1.4.1 Spodoba souhlásek

Jestliže se v řeči vedle sebe setkají dvě souhlásky, pak se z hlediska znělosti ovlivňují.
Tomuto jevu říkáme částečná spodoba, protože hláska se změní pouze z hlediska znělosti. Znělé a neznělé souhlásky a párové souhlásky (tj. znělé souhlásky, které mají svůj neznělý protějšek) jsou uvedeny níže: Většina souhlásek tvoří páry - říká se jim párové:

znělé | b, d, gy, g, v, z, zs, dz, dzs
neznělé | p, t, ty, k, f, sz, s, c, cs

Naopak nepárové souhlásky opozici znělosti a neznělosti netvoří.

jen znělé | m, n, ny, j, ly, l, r
jen neznělé | h

* Jestliže se setkají dvě souhlásky, z nichž jedna je znělá a druhá neznělá, připodobní se ve výslovnosti zpravidla první souhláska té druhé.
Pozor! Tato spodoba se neprojeví v pravopise. fogkrém - fokkrém (zubní pasta) könyvtár - könyftár (knihovna) áztat - ásztat (močit, máčet, skropit) rizskása - riskása (rýžová kaše) zsebkendő - zsepkendő (kapesník) * Pokud je druhá ze sousedících souhlásek znělá, tak se vyslovuje zněle i ta první.
Pozor! Tato spodoba se neprojeví v pravopise. foltból - foldból (ze skvrny) színekben - színegben (v barvách) bökdös - bögdös (šťouchat, drkat) ósdi - ózsdi (zastaralý) képzőművészet - kébzőművészet (výtvarné umění) * Jistým druhem spodoby je i jev, při kterém se hláska n stojící před hláskami b nebo p vyslovuje jako m.
Pozor! Tato forma spodoby se v pravopise neoznačuje. különbség - külömbség (rozdíl) színpad - szímpad (jeviště) * Když k jmennému slovnímu druhu končícímu na souhlásku připojíme přípony -vá/-vé nebo -val/-vel, nastane spodoba souhlásky v v příponě s koncovou souhláskou základu a vznikne tak dlouhá souhláska.
elnök + -vé = elnökké tanár + -vá = tanárrá virág + -val = virággal víz + -vel = vízzel * Pokud se tyto přípony připojují ke slovům, které končí na spřežky (gy, ny, ty, sz, zs, cs, ly, dz), zdvojuje se pouze první písmeno.
kalács + -val = kaláccsal fény + -vel = fénnyel arany + -vá = arannyá mész + -vé = mésszé * Jestliže končí slovo na h, zdvojí se tato souhláska pouze v případě, že se vyslovuje. Pokud se však na konci slova tato hláska nevyslovuje, nezdvojujeme ji, a přípony -vá/-vé nebo -val/-vel zůstávají v nezměněné podobě.
Allah + -val = Allahhal sah + -vá = sahhá juh + -val = juhval düh + -vé = dühvé * Pokud končí slovo na souhlásku ch nebo x, počáteční písmeno přípon -vá/-vé a -val/-vel se mění na h a sz.
almanach + -val = almanachhal reflex + -vel = reflexszel bórax + -vá = bóraxszá pech + -vé = pechhé * Ke spodobě dochází i tehdy, když se znak rozkazovacího způsobu -j připojuje ke slovesům končícím na -s, -sz, -z, -st, -szt.
Pozor! Projeví se to i v pravopise těchto slov. keressem! fesse! hozzuk! eresszétek! olvassák! * Souhláska z v ukazovacích zájmenech ez, az se vždy změní na souhlásku, na kterou začíná příslušná přípony.
Pozor! Projeví se to i v pravopise. ez + -vel = ezzel (s tímto) az + - ból = abból (z tamtoho) ez + -hez = ehhez (k tomuto) az + -nak = annak (tamtomu) Pozor! Existují případy, kdy k úplné spodobě dochází pouze ve výslovnosti. anyja (annya - [Q\pnh\pnhQ]) bátyja (báttya - [ba:ccQ]) hagyjon (haggyon - [hQ\pjd\pjdon]) szóljon (szójjon [so:jjon])

1.4.2 Splývání souhlásek

Při splývání souhlásek se sousední hlásky neshodují pouze z hlediska znělosti, ale i místem a způsobem tvoření. Při tomto jevu vznikne v řeči ze dvou souhlásek souhláska třetí.
Pozor! Tento jev se v pravopise neprojeví. d + s - szabadság - szabaccság [sQbQtStSa:g] t + s - kétség - kéccség [ke:tStSe:g] d + sz - szedsz - szecc [s\peltsts] gy + sz - nagyszerű - naccerű [nQtsts\pelry:]

1.4.3 Zkrácení souhlásek

Když se ke slovu končícímu na dlouhou souhlásku připojí přípona, jejíž začáteční souhláska je totožná s dlouhou souhláskou, píšeme pouze dvě stejná písmena.
szebb + -vel = szebbel (s krásnějším/krásnější) orr + -val = orral (/s/ nosem) toll + -val = tollal (perem) okosabb + -ból = okosabból (z moudřejšího/moudřejší) lett + -től = lettől (od lotyšského/lotyšské, od Lotyše/Lotyšky)

1.4.4 Souhlásky „j” a „ly”

V maďarštině se hláska j píše jako j nebo ly.
Původně se ly vyslovovalo podobně jako slovenské ľ, jeho dnešní výslovnost jako j zevšeobecněla na začátku 19. století. Původní výslovnost této hlásky můžeme slyšet už jen v palócském nářečí.
Se souhláskou ly na začátku slova se můžeme setkat pouze ve slově lyuk (díra), v ostatních případech se na začátku píše j. Jednoslabičná slova většinou končí na souhlásku j, např.:
baj neštěstí, zlo éj noc faj rasa fej hlava máj játra száj ústa tej mléko új nový vaj máslo zaj hluk, rachot, rámus Pozor! Existuje však pár výjimek z tohoto pravidla: boly mraveniště, peloton hely místo ily, ilyen takový(to) mely který mély hluboký mily, milyen jaký moly mol oly, olyan takový súly hmotnost, váha V dvojslabičných a víceslabičných slovech se přípona -aj píše s j.
kacaj smích, chichot olaj olej robaj hřmot, rachot szilaj bujný, bujarý talaj půda Tokaj město v Maďarsku zsivaj hluk, křik, rámus, povyk Pozor! Existuje i pár výjimek z tohoto pravidla. Do této skupiny můžeme zařadit také slovo gally (větev). bivaly buvol guzsaly přeslice karvaly krahujec padmaly výmol břehu, vodou podemleté místo (toto slovo se považuje za zastaralé) tavaly vloni tengely osa Souhlásku ly píšeme ve slovech zakončených na -lya, -lye, -lyag, -lyeg, -lyog, -lyög, např.
fáklya pochodeň gólya čáp ibolya fialka korcsolya brusle pálya dráha, trať gereblye hrábě gombolyag klubko bélyeg poštovní známka mosolyog usmívat se hömpölyög valit se Pozor! Existuje pár výjimek z tohoto pravidla. bója bóje buja chlípný, smilný, bujný csája čaj připravený v samovaru héja jestřáb hejehuja citoslovce vyjadřující dobrou náladu, radostný jásot kopja kopí rája rája, rejnok sajog (tupě) bolet szója sója tuja túje vijjog skřehotat, vřeštět (zvuk vydávaný ptáky) zsivajog dělat hluk V jednoduchých slovech se před souhláskou t a po souhlásce r obecně píše pouze j. Např.:
borjú tele felejt zapomenout, zapomínat hajrá do toho!, spurt, finiš rejt skrýt, skrývat, schovat sajt sýr sejt tušit, buňka terjed šířit se, rozprostírat se varjú vrána Souhlásku ly píšeme ve slovech s následujícími zakončeními: -ály, -ely, -ély, -oly, -öly, -uly.
akadály překážka király král osztály třída szabály pravidlo pehely vločka pikkely šupina székely sikulský, Sikul(ka) tengely osa engedély povolení erkély balkon segély podpora veszély nebezpečí komoly vážný pisztoly pistole sikoly zavýsknutí bögöly ovád paszuly fazole zahradní Pozor! Existuje několik výjimek z tohoto pravidla: lakáj lokaj lebuj putyka maláj malajský muszáj muset, třeba papagáj papoušek röhej řehot, smích zörej hřmot, lomoz, rachot Další frekventovaná slova, v nichž se píše souhláska ly, tentokrát uvnitř slova:
béklyó pouta dölyf pýcha, nadutost esztergályos soustružník/soustružnice folyó řeka golyó koule golyva vole gömbölyű okrouhlý, kulatý gulyás guláš helyes správný, roztomilý, pěkný hólyag měchýř hüvelyk palec keselyű sup kölyök mládě, uličník mályva slez petrezselyem petržel pulyka krůta selyem hedvábí selypít šišlat süllyed klesat, nořit se, potápět se szívélyes srdečný Souhláska ly se píše i v některých křestních jménech a zeměpisných názvech.
Gergely Řehoř Ibolya Viola Mihály Michal Orsolya Uršula Ipoly Ipeľ Nápoly Neapol Vizsoly obec v Maďarsku

2 Zvláštnosti jazyka

Maďarština je ugrofinský jazyk. Je to aglutinační typ jazyka, gramatické vztahy se vyjadřují pomocí nejrůznějších sufixů (slovotvorných přípon, gramatických znaků a koncovek) připojovaných ke kořeni slova.
Pomocí přípon, znaků a koncovek vyjadřujeme např. číslo, pád nebo přivlastnění, např.:
címünk naše adresa házakba do domů emberekkel s lidmi szavaidban ve tvých slovech lakásaitokból z vašich bytů

2.1 Pořadí připojování sufixů

Sufixy se ke kmeni slova připojují v následujícím pořadí:
* kmen slova
* slovotvorná přípona (slovesa, podstatného jména ap.)
* znak (množ. čísla, min. času, stupňování, přivlastňování ap.)
* koncovka (pádová, osoby, čísla, příslovečné přípony)
$UserId$1 tan-ul-ó-k-at žáky meg-szám-lál-hat-atlan nespočitatelné Další příklad znázorní, jakým způsobem se ke kmeni slova připojují jednotlivé sufixy vyjadřující gramatické kategorie.
Kmen slova tvoří podstatné jméno ház (dům), po kterém následuje znak množného čísla -k, který se připojuje pomocí spojovací hlásky a umožňující lehčí výslovnost (spojovací hláska se připojuje podle pravidel harmonie samohlásek), a nakonec se přidává příslovečná přípona - ta zde vyjadřuje místní vztahy -ba/-be (podle pravidel samohláskové harmonie se přidává přípona s nízkou samohláskou).

kmen | spojovací hláska | znak mn. čísla | pádová přípona
ház | a | k | ba

iskolámat mou školu

kmen | přivlastňování | spojovací hláska | přípona akuzativu
iskolá | m | a | t

iskoláinknál u našich škol

kmen | přivlastňování | předložka u
iskolá | ink | nál

az iskola előtt před školou (előtt je postpozice) Maďarština má 18 pádů. Nerozlišuje gramatické rody. Např. přídavné jméno szép znamená pěkný, pěkná, pěkné, zájmeno ő se používá ve významu on, ona, ono.
Chybějící kategorii rodu lze v případě maďarského jazyka vyjádřit na rovině lexikální.
Co se týká rozlišení pohlaví osob a zvířat, je způsob tvoření těchto pojmenování podobný jako v češtině, tj. vyjadřuje se zvláštními slovy.
apa - anya otec - matka fiú - lány chlapec - děvče bika - tehén býk - kráva kandúr - macska kocour - kočka Zatímco čeština tvoří přechýlené názvy tzv. odvozováním, tj. tvoří názvy ženských osob od mužských názvů příponami -ka, -(k)yně, -ice, maďarština používá metodu kompozice, tzn. že tvoří složená slova přidáváním tzv. druhého komponentu (podstatného jména, např. -asszony, -lány, -nő).
szomszéd - szomszédasszony soused - sousedka diák - diáklány student - studentka tanító -tanítónő učitel - učitelka Zajímavostí maďarštiny je, že netvoří pojmenování pro ženské osoby od názvů příslušníků národů.
magyar Maďar/Maďarka szlovák Slovák/Slovenka Když chceme vyjádřit pohlaví osoby, neděláme to pomocí složeného slova, ale vazbou přídavného a podstatného jména.
Tegnap találkoztam egy szlovák fiúval. Včera jsem se potkal/potkala s jedním Slovákem. Tegnap találkoztam egy magyar lánnyal. Včera jsem se potkal/potkala s jednou Maďarkou. Názvy zvířat se tvoří tak, že se ke jménu zvířete připojí přívlastek určující pohlaví (tento přívlastek může být prvním, ale i druhým členem).
hím oroszlán - nőstény oroszlán lev - lvice szarvasbika - szarvastehén jelen - laň