Ideální trasy pro…

Obdivovatele Architektury

Od katalánské gotiky v okolí Královského paláce (trasa 2) až k moderní architektuře ve čtvrti Eixample (trasa 10), včetně slavného barcelonského staveniště, chrámu Sagrada Família (trasa 11).

Milovníky výtvarného umění

Hlavní umělecká lákadla najdete v Museu Picasso (trasa 5) a na kopci Montjuïc ve Fundació Miró a Palau Nacional, místě s jednou z nejlepších světových sbírek románského umění (trasa 12). Milovníci Dalího by si měli udělat výlet do Figueres (trasa 19).

Rodiny s dětmi

Děti si užijí Muzeum voskových figurín (trasa 1), lodičky na jezeře v Parc de la Ciutadella (trasa 8), pláž (trasa 9), fotbalový klub Barça (trasa 13), muzeum vědy CosmoCaixa a zábavní park Tibidabo (trasa 16).

Zájemce o flóru a faunu

Budete-li hledat kousek zeleně, abyste zahlédli místní papoušky, nebo si budete chtít prohlédnout zoo, navštivte Parc de la Ciutadella (trasa 8). Milovníci květin se mohou vypravit do zahrad na kopci Montjuïc (trasa 12).

Labužníky

Ochutnejte skvělé tapas na třídě passeig de Gràcia (trasa 10) nebo si ve čtvrti Gràcia (trasa 15) zajděte na drink do jednoho z barů. V rámci výletů můžete poznat i katalánskou vinařskou oblast (trasa 18).

Noční ptáky

Podniky otevřené dlouho do noci najdete po celém městě, ale dobré je začít ve čtvrtích El Born (trasa 5) a La Rambla (trasa 1), kde je rušno jak přes den, tak v noci. Můžete se také uvolnit v přístavu Port Olímpic na pobřeží (trasa 9).

Hudební nadšence

Na nejvyšších místech vašeho seznamu by mělo figurovat operní divadlo Teatre del Liceu (trasa 1) a palác hudby Modernista Palau de la Música Catalana (trasa 4). Doporučit lze také znamenité muzeum hudby Museu de la Música (trasa 8).

Sportovní typy

Navštivte olympijský areál vybudovaný v roce 1992 a zároveň také Museu Olímpic i de l’Esport na Montjuïku (trasa 12) nebo vzdejte hold fotbalovému klubu Barça v Camp Nou (trasa 13).

Úvod

Úvod do místopisu Barcelony, jejích zvyků a kultury, a navíc užitečné základní informace o zdejší kuchyni, historii a o tom, co dělat, když do Barcelony přijedete.

Pohled z Park Güell

Objevte Barcelonu

Pulsující dynamické město, současně však vášnivě chránící své dědictví. Barcelona nabízí vše od pokladů gotiky přes tradiční tance až po stylové bary, inovativní architekturu a skvělé jídlo.

Pokud se někdo zeptá, co opravdu musí v Barceloně vidět, odpověď bude vždy stejná: projít se prostě po ulicích. Pouze v několika málo městech jsou procházky tak příjemné jako v Barceloně, a to díky jejímu bohatému architektonickému dědictví, od obrovských kvádrů z římských dob a úzkých středověkých uliček přes skvostná díla Gaudího a dalších modernistů až po strohé zářivé bloky budov z 21. století.

Rozvoj města

Barcelona leží na pobřeží Středozemního moře v severovýchodní části Španělska, přibližně 260 km od francouzských hranic a 625 km od Madridu. Je to druhé největší město Španělska, založené Římany. Oppidum Barcino se rozkládalo za zdmi ohraničujícími plochu, na níž dnes stojí katedrála a vládní budovy na plaça de Sant Jaume. Během středověku – zlatého věku Katalánska – barcelonští vévodové posunuli hradby směrem na jih za dnešní rušnou třídu La Rambla a zahrnuli do města oblast El Raval, čímž vznikla Ciutat Vella (Staré Město), jak ji známe dnes. Za ní ležel na kopci Montjuïc židovský hřbitov.

19. století

Na konci 19. století se město začalo dále rozrůstat směrem do vnitrozemí (Eixample) a začalo být formováno do podoby dokonalé sítě. Současně se směrem na sever podél pobřeží rozvinula průmyslová oblast. Ciutat Vella, Eixample (kde se nachází chrám Sagrada Família Antoniho Gaudího a mnoho dalších staveb moderní architektury), stejně jako starší průmyslová oblast, která se mezitím změnila na oblast plážovou (Barceloneta a přístav), představují tři části města přitahující nejvíce návštěvníků.

Jak nalézt cestu

Vyznat se v Barceloně je poměrně snadné. Město je soustředěno okolo náměstí plaça de Catalunya, které odděluje starou část města od nové. Síťový systém ulic ve čtvrti Eixample je celkem snadné pochopit, a ačkoliv uličky Ciutat Vella připomínají labyrint, je to spíše zábava. Dobrý způsob, jak získat orientaci ve městě, je vyjížďka vyhlídkovým autobusem, který objíždí všechny hlavní památky. Můžete do něj jednoduše naskočit a pak zase vystoupit podle vlastní potřeby. S Barcelonou jako celkem se lze seznámit také prostřednictvím výletu lodí okolo přístavu. Nebo se nechte vyvézt kabinkovými lanovkami na vyvýšená místa, odkud uvidíte město z ptačí perspektivy.

Pokud vyjedete k pevnosti na vrchol kopce Montjuïc, spatříte město rozprostřené daleko k jihu, za obchodní přístav až k řece Llobregat. Když se vydáte v opačném směru na sever a projdete se podél celé pláže, dostanete se až k novému Foru a řece Besòs, která tvoří severní okraj města. Kopcovitý hřeben Serra Collserola s kostelem Sagrat Cor na vrcholu Tibidabo brání přílišnému rozrůstání města směrem do vnitrozemí.

Veřejná doprava

Dopravní systém včetně propracované sítě metra vás doveze kamkoli. Na metro, vlaky a autobusy platí stejné jízdenky, které jsou relativně levné, zvláště když si je kupujete v bločcích po deseti. Bližší informace o dopravě najdete v kapitole Praktické informace (viz str. 117).

Barrios

Navzdory velikosti Barcelony jsou to malé obce a někdejší vesnice, které tomuto městu dodávají intimní atmosféru. Tyto barrios (čtvrti) mají silnou vlastní identitu a atmosféru, slaví např. své vlastní festivaly, popřípadě i jiné oslavy, podtrhující jejich osobitost. Obvykle se vše odehrává na jednom nebo dvou náměstích s venkovním posezením, umožňujícím lidem zastavit se na kus řeči. Vzhledem k mírnému klimatu a teplotám zřídka klesajícím pod 10 °C v zimě a stoupajícím ke 30 °C v létě se nelze divit, že lidé tráví mnoho času venku. Kdekoli se venku po městě pohybujete, brzy narazíte na oblíbenou ulici nebo náměstí s barem či kavárnou, kde se místní scházejí na ranní cortado (kávu) nebo polední zmrzlinu. A sami si brzo zvyknete na pomalejší rytmus pozdního dne (obchody otevírají většinou okolo 10.00), klidných odpolední a pulsujících podvečerů, kdy se zdá, že jsou všichni venku a korzují po ulicích.

Dlouhá tradice

Řada obchodů má stejně jako četné kavárny a bary dlouhou tradici a jejich datum založení spadá do dávné minulosti. Sotva se najde další metropole, která by měla tolik specializovaných obchodů: např. pollería neprodává nic než kuřata; v obchodě cuchillería se prodávají nože a colmado nabízí potraviny a nápoje. Přílivem imigrantů se tato směsice ještě více zpestřila. Jedinečnost obchodního rázu města podtrhují také moderní butiky a zcela ojedinělé návrhářské prodejny na bulvárech Rambla del Raval a passeig del Born, které uvnitř často vypadají jako krejčovská dílna s výlohou.

Kreativní duch

Ve městě, které projevuje přímo výbušnou kreativitu jak v hmotných, tak performativních typech umění, představuje disseny (návrhářství a design) takřka všudypřítomný prvek. Typická národní povaha je prý tvořena moudrostía určitou nespoutaností, z nichž se rodí tvořivost. Výsledkem je kombinace hlubokého konzervatismu a obchodního nadání, jehož dobrým příkladem je chrám Sagrada Família, mimořádné avantgardní dílo vytvořené hluboce věřícím tradicionalistou. Vysvětluje to možná i mnohé z historie města, v níž se střídaly vzestupy a pády, období prosperity a strádání, osvíceného myšlení a štvavých vášní.

Urbanismus

Městské plánování se v Barceloně zcela vyrovná její architektonické virtuozitě. Barcelona je městem, jehož architekti nejsou v neustálé vzájemné opozici, naopak podnikají odvážné kroky. Nebojí se strhnout velký blok starých budov a nahradit je špičkovou moderní architekturou, anebo jednoduše ponechat na daném místě volný odpočinkový prostor.

Růst města

Město se rozrůstalo v několika vlnách: během tzv. Zlatého věku ve 13. a 14. století byly vybudovány gotické paláce dnešní Ciutat Vella (Starého Města). Následující architektonický rozvoj byl velmi umírněný, a to až do průmyslového rozmachu v 19. století, kdy se ve čtvrti Eixample začaly objevovat modernistické extravagantní stavby pod dohledem inženýra Ildefonse Cerdày.

V polovině 20. století však generál Franco prakticky veškerý rozvoj zastavil. Když se ve druhé polovině 20. století začaly evropské metropole rozcházet se svým architektonickým dědictvím a začaly nad nimi růst mrakodrapy, Barcelona začala stagnovat a ocitla se na okraji zájmu správců státních financí.

Po roce 1986 došlo k oživení v souvislosti s šancí získat pořadatelství olympijských her. Město začalo zvát architekty zvučných jmen a vstoupilo do období své druhé renesance Renaixença.

Dynamické město

Po letech stagnace a recese je dnes město opět v pohybu. Pozornost se upíná zejména na dvě hlavní tepny probíhající východo-západním směrem k moři, avinguda Diagonal a avinguda Parallel. Vytvářejí snadné spojení mezi přístavem (i s nástupištěm pro výletní lodě) a barcelonským Forem s trhy, výstavami a konferenčními budovami. Někdejší průmyslová lokalita Poble Nou byla vyčištěna a přestavěné továrny uvolnily cestu novým technologiím. To vše propojují nové dopravní linky, jak nadzemní, tak podzemní. Je otázkou, jestli kvůli tomuto rozvoji nevezme za své autentický duch Barcelony, nebo půjde o zdařilou koexistenci moderních staveb se starším průmyslovým dědictvím.

Na bulváru La Rambla

Festival Correfoc v plném proudu

Oblíbená pláž Barceloneta

Festivaly a zábava

Barceloňané milují pořádání oslav a stěží najdete měsíc, ve kterém by se neslavilo. Každá čtvrť pořádá svůj hlavní festival festa major zahrnující velkou rodinnou oslavu, pohoštění připravené pro tuto příležitost, bedny vína a spoustu hudby. Hlavním barcelonským festivalem je týdenní La Mercè během září s velkolepým průvodem obrů, draků a ďáblů, s hudbou, tancem a ohňostroji. Kromě toho ve festivalovém kalendáři figuruje karneval Carnival, předcházející postní době před Velikonocemi, a konající se také večer před svátkem sv. Jana 23. června. Dva typicky katalánské příspěvky do plejády večírků jsou tradiční taneční sardana (viz str. 41) a stavění „lidských věží“ castells z až pěti osob nad sebou. Mnohem klidnější jsou oslavy svátku sv. Jiří, patrona Katalánska, kdy se jako dárky dávají červené růže a knihy.

Skateři v Parc Diagonal Mar

Při návštěvě Barcelony si nenechte ujít:

Posezení u tapas. Mezi bary nabízejícími tapas si vybere každý: od drobných a tradičnějších barů až po ty moderní (viz str. 15).

Gaudího stavby. Gaudímu se nemůžete vyhnout, dokonce ani kdybyste chtěli: od impozantního chrámu Sagrada Família a Park Güell po intimnější domy La Pedrera nebo Casa Batlló (viz str. 69 a 72).

Procházku po trase Modernista. Zakupte si výtisk průvodce Ruta del Modernisme v jednom ze tří center věnovaných moderním památkám, běžných turistických obchodech nebo v knihkupectví. Najdete zde základní informace ke 120 významným místům ve městě a okolí, včetně restaurací a barů, součástí průvodce jsou i slevové kupony (www.rutadelmodernisme.com; viz str. 22).

Ochutnávku nápoje orxata. Čtvrť Barri Gòtic je známá svými granges (nebo granjas), doslova „mlékárnami“. Tyto tradiční kavárny nabízejí mléčné nápoje, včetně orxata, tučného nápoje vyrobeného z mléka a zemních mandlí. V Granges můžete ochutnat sladké pečivo a cukroví (viz str. 65).

Snídani v La Boqueria. Tržnice La Boqueria je nejbarvitější hned zrána. Vychutnejte si pravou katalánskou snídani, např. mladé olihně a ztracená vejce v El Quim de la Boqueria (viz str. 33).

Prohlídku úzkých uliček čtvrti Barri Gòtic. Toulejte se chvíli jejími stinnými uličkami a dvorky s palmami. Zajděte si do městského muzea, kde se dozvíte mnoho zajímavých informací o historii dnešního Starého Města, nebo si na chvíli odpočiňte v malé útulné kavárně Mesón del Café v carrer de la Llibreteria (viz str. 41).

Tanec sardana. Máte tanec v krvi? Pak si v neděli ráno spolu s místními běžte ke katedrále zatančit katalánský tradiční tanec sardana (viz str. 39).

Vyhlídku z vrcholu Montjuïc. Trasa 12 vás zavede na kopec Montjuïc, kde si můžete prohlédnout památky spojené s olympijskými hrami konanými v r. 1992. Zdejší jezírka jsou perfektním útočištěm před letními horky, a navíc je odtud krásný výhled na město. (viz str. 76).

Pohoda na El Raval

Mrakodrap Torre Glòries

Klidné pozorování světa okolo

Torre Mare Nostrum na avinguda Diagonal

Barceloňané milují zmrzlinu

La Rambla za soumraku

Užitečné tipy

Času je dost. V Barceloně začíná vše později: oběd nezačíná před 14.00 a večeře před 21.00, což je doba, kdy začíná i většina koncertů. Do klubů s živou hudbou nechoďte před 2.00 ráno. Zkraťte si čas tím, že zajdete na tapas.

Prodejní doba. Většina obchodů otevírá mezi 9.00 a 10.00 a zavírá na polední pauzu mezi 13.00 a 14.00, otevírají pak znovu v době mezi 16.00 a 17.00 do 20.00. Mnoho obchodů s oděvy nebo s potravinami zavírá ve 20.30 nebo 21.00. Velké obchodní domy, řetězce a obchodní galerie mají otevřeno i přes oběd. V létě mohou mít menší obchody zavřeno v sobotu odpoledne. Pouze pekařství, cukrárny a některé obchody s potravinami mají otevřeno i v neděli (přibližně do 15.00).

Lovy na tržištích. Každý čtvrtek najdete na náměstí plaça Nova vedle katedrály trh se starožitnostmi a nejrůznějšími tretkami (10.00–21.00, nekoná se tři nebo čtyři týdny během srpna a na začátku září).

Výlet helikoptérou. Cat Helicòpters (www.cathelicopters.com) nabízí rychlé lety nad městem. Během letu uvidíte místa spjatá s olympiádou, fotbalový stadion, Tibidabo, Park Güell, chrám Sagrada Família a přístav Marina Fòrum. Heliport najdete na Moll Adossat, v přístavišti výletních lodí.

Módní tipy. Někteří z nejlepších barcelonských návrhářů sídlí ve čtvrti Eixample. Mezi nejznámější patří Antonio Miró, jehož obchod najdete na carrer d‘Enric Granados 46. Z dalších známých míst můžete navštívit obchod Adolfa Domingueze (avinguda Diagonal 617) a On Land (carrer de la Princesa 25). Obchody Avant na carrer d‘Enric Granados 106 a Passerella na carrer de Provença 226 se specializují na dámskou módu.

Prodej lístků na Barçu. Lístky na zápas je možné koupit dopředu na webových stránkách klubu. V den zápasu se lístky dají koupit na stadionu v předprodeji (Travessera de les Corts nebo avinguda de Joan XXIII). Zápasy začínají mezi 17.00 a 21.00. Základní vstupné je levné, lepší místa bývají na bocích stadionu a jsou přibližně ve střední cenové úrovni, nejdražší jsou na tribuně s krytými sedadly, tam je ale samozřejmě nejlepší výhled. Pamatujte, že na velká utkání jsou lístky nedostatkovým zbožím, a pokud si je nekoupíte v předstihu, budete muset vzít zavděk předraženými vstupenkami od překupníků.

CosmoCaixa. Vezměte v potaz, že vstupné do muzea vědy je vyšší než do většiny ostatních barcelonských muzeí. Důvodem je rychlé opotřebovávání interaktivních prvků používaných hordami zvídavých školáků.

Vinařské trasy. Existují zde cestovní agentury a zprostředkovatelé výletů, kteří organizují vinařské a gastronomické vyjížďky mimo Barcelonu. Nejpodrobnější informace o návštěvě u některého ze 300 místních producentů vín včetně šumivého vína cava dostanete v turistické kanceláři ve Vilafranca de Penedès (carrer Hermenegild Clascar 2; tel.: 93 818 1254; www.turismevilafranca.com).

Kavárenský život na plaça de Pau Vila

Naporcovat kýtu je umění

Stravování

Barceloňané berou jídlo vážně. Budou se vás se zájmem ptát „Kde jste jedli?“ a vaše odpověď o vás bude vypovídat buď jako o osobě s vybraným vkusem, nebo jako o někom, koho je třeba ještě poučit.

Katalánská kuchyně představuje starodávný středozemský způsob vaření. Charakteristické je pro ni aroma horských bylin, oleje a šťávy z rostlin pěstovaných na horských pláních, maso ze zvířat lovených v lesích a ve vzduchu, stejně jako ryby, korýši a další plody moře. Výraz Mar i muntanya (moře a hory) dobře popisuje onu zvláštní směs mořské a horské stravy. Donedávna panoval trend přistupovat ke katalánské klasice inovativně, inspirovaný řadou šéfkuchařů oceněných michelinskými hvězdami. Nová generace šéfkuchařů se však stále více vrací k jednoduššímu stylu a k využívání místních sezonních ingrediencí.

V Barceloně však můžete ochutnat i řadu jiných kuchařských stylů. Nedostatek míst, kde se lze dobře najíst, zde rozhodně nehrozí. Luxusnější restaurace ve čtvrti Eixample se mohou pyšnit výběrem patrně těch nejlepších jídel, postrádají však osobitost restaurací ve Starém Městě. I zde ale klasické podniky jako Agut, Caracoles a 7 Portes soupeří o zákazníky novějších a modernějších zařízení.

Většina barů, hospůdek tabernas, sklípků bodegas a pivnic cervecerías nabízí jídlo také a často na dobré úrovni. Můžete zde ochutnat tapas, dát si sendviče (ve španělštině bocadillos, v katalánštině bocats nebo entrepans) nebo plats combinats (jídlo o jednom chodu), a to kdykoli během dne.

Hlavní jídla

Místní lidé si zpravidla dávají brzkou snídani v podobě cafè amb llet (káva s mlékem, ve španělštině café con leche) s toustem nebo sušenkami. Okolo 11.00 přijde čas na druhou snídani – vydatný sendvič, osmahnuté měsíčky brambor nebo sladké pečivo.

Pozdní oběd, pozdní večeře

Ostatní jídla si Barceloňané, stejně jako Španělé, dávají později. Oběd se zpravidla nejí před 14.00. Večeře se podává zhruba od 21.00 do 23.30, ale o víkendech se lidé často nesejdou k večeři před půlnocí. Čas mezi obědem a večeří můžete přečkat podobně jako místní – okolo 17.30 si dejte někde sendvič nebo něco sladkého v pastisserii (cukrárně), popřípadě po 19.00 si zajděte do baru na tapas.

menu

Barceloňané obvykle jedí jídla o třech chodech, včetně dezertu a kávy, a to jak na oběd, tak na večeři. Není však neobvyklé první chod sdílet se spolustolovníky nebo si objednat un sólo plato, tedy pouze hlavní chod. Mnoho restaurací nabízí v době oběda menú del día nebo menú de la casa, což je denní obědová nabídka představující ideální poměr ceny a výkonu. Za pevnou cenu dostanete tři chody: předkrm – často polévka nebo salát, hlavní jídlo a dezert – zmrzlina, kousek ovoce nebo všudypřítomný karamelový pudink flam (ve španělštině flan). K tomu navíc víno, pivo nebo vodu v láhvi a chléb. Obyčejně je cena zhruba poloviční oproti té, kterou byste zaplatili, kdybyste si stejné jídlo objednali z jídelního lístku. Menú si objednává i mnoho Španělů, takže se není třeba bát, že dostáváte nějakou specialitu pro turisty.

Co si dát k jídlu

Typická večeře by měla začít chodem amanida catalana, tedy salátem se studenými kousky masa. Další možností je escalivada, pečený lilek s pepřem, oloupaný, pokapaný olejem a podávaný za studena, nebo esqueixada, salát s drceným tresčím masem. Jako hlavní chod by mohl být suquet (dušená ryba) nebo estofat (dušené maso), botifarra amb mongetes (fazole s párkem) nebo králík (conill), podávaný se šneky (cargols) nebo česnekovou omáčkou alioli. Jednu z nejvyšších příček na žebříčku oblíbenosti návštěvníků Barcelony zaujímá klasické jídlo zvané paella, a to navzdory tomu, že pochází z Valencie. Jinou delikatesou je fideuá, která se podobá paelle, ale místo rýže se do ní dávají nudle.

Když přijde na dezert, je nejlepší volbou crema catalana (vaječný krém s karamelizovaným cukrem na povrchu). Další laskominou je Mel i mato, vyráběný z medu a krémového sýra. Nejlepší dezerty seženete v místních pastisseriích.

Tapas a raciones

Tapas (v katalánštině tapes) jsou malé kousky lahůdek, jimiž se španělské bary proslavily. Najdete je v desítkách druhů – od jednohubek po zeleninové saláty, olihně, česnekové krevety, humrovou majonézu, masové kuličky, kořeněné brambory, omelety, plátky uzenin nebo sýra. Výčet může být až překvapivě kreativní, zvlášť v nyní populárních barech s baskickými tapas zvanými pintxos.

Normální porci se říká porción. Kompletní porce, o níž se předpokládá, že ji bude konzumovat více lidí, je ración, poloviční porce pak media ración. Tapas si můžete dát po celý den a jsou skvělou příležitostí ochutnat něco nového.

Mohou vás také zasytit, zvlášť když si k nim dáte pa amb tomàquet, kousek chleba potřený česnekem, olivovým olejem a drcenými rajčaty. Tento chleba se skvěle hodí k šunce (pernil), kořeněné klobáse (xoriço), sýru (formatge) nebo ančovičkám (anxoves).

Dalšími jídly, které je třeba zmínit, jsou truites (španělsky tortillas: omelety z brambor a cibule, někdy se špenátem), drobné smažené ryby, chobotnice, mušle nebo patates braves, brambory v rajčatové omáčce.

Michelinské hvězdy

V červnu roku 2019 se počet restaurací oceněných michelinskými hvězdami zvýšil na 22, dvě z nich mají tři hvězdy: ABaC, vedená úžasným mladým šéfkuchařem Jordim Cruzem, a Lasarte, další čtyři podniky mají hvězdy dvě a ostatních 16 restaurací má po jedné hvězdě. Většinu z těchto podniků najdete v luxusních hotelích ve čtvrti Eixample. Vliv světově proslulé restaurace El Bulli (nyní zavřená) a jejího šéfkuchaře Ferrana Adriàna byl obrovský. Jeho přístup k vaření strhl mnoho nových šéfkuchařů k tomu, aby do přípravy jídel vnesli inovativní techniky. V posledních letech je však v Barceloně patrná také snaha navrátit se k tradičnímu způsobu vaření s použitím vysoce kvalitních sezonních produktů. Představitelkou tohoto přístupu je šéfkuchařka Carme Ruscalleda, jediná šéfkuchařka na světě, která byla oceněna sedmi michelinskými hvězdami. Nejvíce se tento trend projevuje v její nejnovější restauraci – dvěma hvězdami ověnčené Moments ve čtvrti Eixample, kde působí jako šéfkuchař její syn Raül Balam.

Nápoje

Víno, cava a pivo

Víno představuje konstantu katalánského stolu. Vedle palety skvělých vín z celého Španělska, jako jsou Rioja, Navarra nebo Ribera del Duero, má Barcelona vlastní výborná vína. Vynikající víno pochází z oblasti Penedès nedaleko Barcelony, kde se vyrábí španělské šumivé víno cava (viz str. 94). Víno cava se hodí k mořským plodům a tapas. Vedle červených vín z Penedès vyzkoušejte i značky Torres Gran Coronas, Raimat a Jean León.

Červená vína z oblasti Priorat, vzdálené asi hodinu na jih od Barcelony, jsou výtečná, robustní a drahá. Řadí se k nejlepším španělským vínům. Nebuďte překvapeni, když vám bude v horkých dnech nabídnuto vychlazené červené víno (vi negre). Produkuje se zde také několik výborných suchých vín rosé (vi rosat).

Španělská piva, ať už lahvová nebo čepovaná, jsou spíše lehká a osvěžující.

Další alkoholické nápoje

Nápoj sangría vyráběný z vína a ovoce naloženého do brandy vyhledávají především turisté. Místní upřednostňují sherry (jerez). Světlé suché fino se pije hlavně jako aperitiv nebo k polévce či rybímu chodu. Silné tmavé oloroso se dobře hodí jako digestiv po večeři. Můžete také zvolit španělskou brandy: kvalitní a drahou, či o něco méně kvalitní a cenově příznivější. Další druhy tvrdého alkoholu se ve Španělsku vyrábějí s využitím cizí licence a jsou většinou levné.

Horké nápoje

Káva se podává zejména černá (solo), s trochou mléka (cortado/tallat), nebo půl na půl s horkým mlékem (con leche/amb llet). Velmi oblíbená je teplá i studená orxata, do níž se přidávají zemní mandle a mléko.

Čerstvé produkty v tržnici La Boqueria

Lákavé tapas

Xurros a čokoláda

Rybí restaurace v přístavu

Čokoláda

Máte-li rádi čokoládu, jste na správném místě. Můžete si dát horkou čokoládu xocolata desfeta, tak hustou, že v ní stojí lžička. Ochutnejte také neobvyklá spojení, jako je čokoláda s králičím masem nebo olihněmi. U tradičních výrobců, jako třeba v rodině Escribà, která má obchod na La Rambla 83, můžete najít čokoládu v podobě hrubých homolí o velikosti cihly. Přicházejí však noví a nápadití výrobci. Vyzkoušejte ručně dělané tabulky, polevy a krémy v Cacao Sampaka (carrer Consell de Cent 292 nebo carrer Laforja 96). V Xocoa (carrer Petrixol 11; www.petritxol.com) se můžete setkat i s čokoládovým pivem a čokoládovými svícemi. Na plaça Sant Gregori Taumaturg naleznete oceněnou Oriol Balaguer (www.oriolbalaguer.com). A zajímá-li vás, jak to začalo, navštivte Museu de la Xocolata (Muzeum čokolády, carrer del Commerç 36; www.museuxocolata.cat; po–so 10.00–19.00, ne a svátky 10.00–15.00; vstupné).

Rita Rouge