Úvod

Když se naučíte skvěle mluvit před publikem a dobře prezentovat, získáte tím velkou konkurenční výhodu. Je to totiž přesně ten typ dovednosti, který člověka odliší a který se hodí jak v podnikání, tak i v osobním životě. Ať už je vaše současná úroveň dovedností jakákoli, dobrá zpráva je, že se dokážeme stále průběžně zlepšovat. Dokládá to i tato úspěšná kniha, která je nabitá nejen přínosnými radami a technikami, ale obsahuje také obecný vhled a poznatky získané od mnoha lidí, se kterými jsem se osobně setkal a učil je.

I ve světě, kde se objevují v podstatě každodenně nové komunikační kanály, stále není nic, co by plně nahradilo osobní mezilidskou interakci, a její úspěšnost záleží na dovednostech, které je možné si den za dnem rozvíjet a zdokonalovat.

Velká část vašeho učení bude spočívat v získávání zkušeností. Bude vycházet z času, který strávíte „na nohou“ prostě tím, že budete danou činnost dělat. Tato kniha má za cíl vaše snahy doplnit a obohatit a maximálně tak zvýšit šanci, že budete schopni připravit a „provést“ dobrou prezentaci a při tom všem vám mimo jiné poskytne rady, jak překonat nervozitu a trému, jak svůj projev dobře strukturovat, jaké používat nácvikové techniky, jak na skvělé úvody a ještě lepší závěry prezentací.

Vedle psaného textu jsou také činnosti, které je třeba si vyzkoušet, cvičení a úkoly, které byste měli splnit, jakož i návody, jak objektivně a kriticky posoudit své prezentace, což vás ještě více posune k dosažení svého maxima.

Žádní dva lidé nevezmou obsah této knížky a nevyužijí ho úplně stejně. Každý z nás je jedinečný a moje nejdůraznější rada, která přebíjí všechno ostatní, co se v této knize dočtete, je „hlavně buďte sami sebou“.

Začínáme...

Existují desítky knih zabývající se tématem zlepšení řečnických a prezentačních dovedností – a vy jste si mezi nimi vybrali tu správnou! Takže můžeme začít: prvním a nejdůležitějším předpokladem pro to, aby se člověk stal suverénním řečníkem či moderátorem, je sebedůvěra. Nebo alespoň zdání sebedůvěry. Nikdo nemusí vědět, zda jste vnitřně „rozechvělí“, zda jste nervózní z publika nebo přímo trnete hrůzou při pomyšlení na to, že uděláte nějakou „botu“. Pokud se dokážete tvářit, že máte vše pod kontrolou, budete vždy vypadat jako profesionál.

Doufáme, že když se budete řídit alespoň některými radami z této knížky, které vycházejí z dlouholetých dobrých i špatných osobních zkušeností a z mnoha rozhovorů s různými řečníky a profesionály, zvýší to vaše šance dostat ze sebe vždy to nejlepší.

Dobrá prezentace je otázkou vnitřních a vnějších faktorů; pokud jde o ty první, je to jen a jen o vás: jedná se o jedinečný „balíček“ vaší DNA, vaší výchovy a prostředí, v němž jste vyrůstali, vašich zkušeností – prostě všeho, co vás odlišuje od každé jiné bytosti na této planetě.

Kromě vaší osoby však existují i vnější faktory. Ty lze obrazně definovat jako „funkční součásti“ projevu; jsou to věci, které se můžete naučit, nacvičit si je a zdokonalovat se v nich. Zahrnují vše: od napsání a nacvičení scénáře přednášky, správného představení vaší osoby, přizpůsobení se místnosti, v níž přednášíte, až po spolehlivost vašich nástrojů – ať už jde o mikrofon či aplikaci PowerPoint.

Správně vyvážená kombinace obou zmíněných parametrů vám pomůže dosáhnout vašeho osobního vítězství: tedy přednášky, o které budou lidé mluvit ještě dlouho po jejím skončení!

Než se do toho pustíte a začnete si zkoušet nové techniky, doufám, že vám pomůže troška mých vlastních osobních zkušeností. Hned od prvních pokusů, kdy jsem začal s přednáškami, jsem v tom chtěl být dobrý – proto jsem přečetl mnoho knížek na toto téma, sledoval skvělé řečníky v akci, všímal si toho, co dělají dobře, a snažil se to nějak začlenit do své vlastní práce. Naslouchal jsem mentorům, kteří mi nabídli své rady, jak se v dané oblasti zlepšit.

Nevýhodou tohoto přístupu je, že pak stojíte před publikem a hlavou vám běží celá řada myšlenek: nezapomeň se usmívat, korigovat „řeč těla“, přestaň pobíhat po jevišti, zpomal tempo řeči, zpestři intonaci a trochu více nechej stoupat a klesat hlas – a tak dále a dále. Pravdou je, že jsem byl jako začátečník někdy tak nervózní, že ani nebylo možné myslet na všechny výše uvedené věci najednou.

Pokud jste tedy řečníky-začátečníky, soustřeďte se především na to, abyste zvládli svoji nervozitu. Naučte se obsah své prezentace jak nejlépe můžete a využijte svůj instinkt k jejímu předvedení tím nejlepším způsobem, který uznáte za vhodný. Čím více praxe získáte, tím více budete schopni začít přemýšlet o pokročilejších rétorických technikách. Prozatím si pogratulujte k tomu, že jste měli odvahu vůbec vstát a promluvit na veřejnosti.

Následující kapitoly jsou v určitém chronologickém pořadí, jelikož si před vystoupením musíte napsat scénář prezentace. Pro upevnění probírané „látky“ je na konci každé kapitoly vždy shrnutí toho, co jste právě četli, a krátké nepovinné „cvičení“, které si můžete vyzkoušet. Pokud existuje určitá oblast, kterou se snažíte zvládnout, možná stojí za to se znovu podívat na příslušné shrnutí kapitoly, než v procesu přípravy vystoupení pokročíte o další krok.

Pokud si stále nejste jisti, kde začít s vybrušováním svých dovedností, podívejte se na tabulku na str. 12 (viz schéma 0.1), jež vám pomůže rozhodnout o prioritách. Zvažte všechny prvky svého vystoupení, a to:

prezentační dovednosti;

psaní;

nácvik;

používání hlasu;

sebevědomé vystupování;

vizuální pomůcky;

zlepšení využívání možností aplikace PowerPoint;

shromáždění správných nástrojů;

nalezení příležitostí k procvičení s malým rizikem neúspěchu;

humor;

vypravěčské umění;

zvládání nervozity;

práce s publikem.

Schéma 0.1 Tabulka prezentačních dovedností

01

Jaká je vaše motivace?

V této kapitole se nejprve podíváme na důvody, proč chcete zlepšit své prezentační dovednosti, a poté se zamyslíme nad tím, kdo vlastně jste. Jaké jsou vaše vlastnosti – tedy vlastnosti, které z vás mohou udělat lepšího řečníka?

Často se do něčeho pouštíme z neurčitého důvodu. Může se stát, že jste kvůli své práci častěji vyzýváni k tomu, abyste se postavili před publikum a něco prezentovali. Možná jste obdivovali přednášku profesionála a kvůli tomu usilujete o zlepšení.

Pokud byste se potřebovali ve svém rozhodnutí ještě utvrdit, dále je uveden seznam důvodů, proč se stát skvělým řečníkem:

Pracovní život je soutěž, a pokud v ní hodláte uspět, budete muset rozvíjet své dovednosti ovlivňovat a přesvědčovat, aby vaše nápady byly vyslyšeny, nezapadly a aby byly přijaty. Nejlepším způsobem, jak to udělat, je tváří v tvář – a prezentace vám umožní „přesvědčit“ hned velkou skupinu lidí najednou.

Sebedůvěra získaná tím, že jste dobrým řečníkem na veřejnosti, se může promítnout i do jiných oblastí vašeho pracovního nebo osobního života. Získávání zkušeností při předkládání argumentů a jejich dobré zdůvodnění se pravděpodobně bude hodit – a to i na menších schůzích, kde budete vnímáni jako výřeční a schopní lidé.

Umět dobře prezentovat své myšlenky je dar. Jedna věc je mít dobré nápady a inovativní řešení, pro mnohé je však velice obtížné sdělit je širšímu publiku – a přesvědčit je o nich. Když se vám to podaří, dostaví se určitý pocit sebeuspokojení. Možná se dočkáte i potlesku!

Dobří řečníci často vzbuzují větší autoritu než jejich ne tak výřeční kolegové. Pokud vás ředitel požádá, abyste promluvili na příští konferenci, patrně to vašim kariérním vyhlídkám nijak neublíží.

„Baviči“ bývají u publika velmi oblíbení. Netvrdím, že je to začátek vaší kariéry na jevišti, ale využití těch správných „jevištních dovedností“ vám pomůže získat si přátele v pracovním prostředí i mimo něj.

Nejlepší nápady někdy mohou zůstat nevyužity. Pokud neumíme účinně prezentovat své myšlenky, může se zvyšovat naše frustrace. Jedna věc je vyvinout úžasnou strategii, úplně jiná věc je zařídit, aby byla přijata.

Riziko je součástí toho, co děláme, a často může existovat v přímé souvztažnosti s odměnou. Prezentování něčeho před publikem nám umožňuje riskovat na základě našich vlastních podmínek a to je něco, na čem můžeme stavět, jak naše sebevědomí postupně roste.

Umění být výborným řečníkem či moderátorem bude vždy vypadat dobře i ve vašem životopise (CV). Totéž vám také pomůže správně nastínit myšlenky a zápal pro věc při pracovním pohovoru.

Přijímání výzev a houževnatost jsou nezbytným předpokladem pro dosažení cílů, takže překonávání nervozity a sebevědomé vystupování na veřejnosti vám umožní procvičit si tyto základní dovednosti.

Plánování a dobrá příprava, tak nezbytné pro efektivní řízení, jsou nejdůležitějšími součástmi dobré prezentace; jsou to vaše další „želízka v ohni“.

Je vždy výhodou – jak v pracovním, tak v osobním životě – být prostě „vždy připraven“. A naučit se to není zas tak obtížné, jak si možná myslíte.

Nastavení osobního cíle

Když už jste se rozhodli, že chcete zdokonalit své rétorské schopnosti, je čas popřemýšlet o tom, jak velké úsilí vynaložíte. Na seznamu dobrých moderních rétorů jsou například Tony Blair, Bill Clinton, Martin Luther King, Nelson Mandela nebo Barack Obama – všichni byli významnými lídry v celosvětovém měřítku.

Můžeme se studiem používaných rétorických technik těchto lidí hodně naučit, ale nemůžeme jimi být – můžeme být pouze sami sebou. V tom tkví nejdůležitější myšlenka celé této knihy, jejíž název byl podle toho vybrán: Zlepšete své prezentační dovednosti. Jde o maximalizaci vašeho osobního potenciálu, o zdůraznění toho nejlepšího ve vás. Nastavte si tedy svá očekávání realisticky; nesnažte se „stát se“ lidmi, které obdivujete, pouze se od nich poučte a přizpůsobte své nové znalosti sobě, abyste posílili svou vlastní prezentační osobnost.

Řečníkovo alter ego

Když jsou nahoře na jevišti, tak se zdá, že mnozí z těch nejlepších řečníků jsou „něco extra“. Pokud se s nimi setkáte potom, jsou s největší pravděpodobností toutéž osobou, kterou jste právě slyšeli hovořit, ale jaksi se vrátí ke svému „normálnímu“ já. Jedním z důvodů je, že při své prezentaci prostě „hrají představení“. Jejich gesta se zdají být výraznější a jejich nasazení větší, protože pochopili, že proto, aby se jejich poselství dostalo k posluchačům, musí vše trochu zveličovat.

Tím nechci naznačit, že je to vědomý proces, ale zdá se, že tito lidé mají schopnost vytvořit své alter ego, doslova „alternativní verzi“ sebe sama, která odvede veškerou „tvrdou práci“ jejich jménem. Toto může být velmi užitečná technika při snaze překonat nervozitu a podat dobrý řečnický výkon. V jistém smyslu slova se do popředí dostává ta sebevědomější, otevřenější a více riskující část naší osobnosti.

Tip

Všichni dobře známe tu „dovednost“ přizpůsobení se okolnostem; vždy projevujeme trochu jiné stránky své povahy podle toho, s kým právě jsme. Ta „část vaší osobnosti“, která se rozhodne mluvit na veřejnosti, by měla být ta nejprofesionálnější, nejsebevědomější a nejotevřenější, jakou v sobě můžete nalézt. Jednou jsem se zeptal jedné vynikající moderátorky, jak dokáže krotit svou nervozitu, a ona mi odpověděla: „Prostě se tam proměním v herečku.“

Všechny nástroje a techniky, které vaše „alternativní já“ může použít, budou probrány v dalších kapitolách, ale budou vám k užitku, jen když je přizpůsobíte sami sobě coby řečníkovi.

Kdo jste?

Myslím to vážně. Co nebo koho lidé vidí, když se s vámi potkají?

V posledních letech se doslova zrodil nový vědecký pojem – emoční inteligence (související s tzv. „měkkými“ dovednostmi), kterou lídři používají. Jedním z jejích základních kamenů je sebeuvědomění, které je při pronášení řeči opravdu důležité.

Možná jste se někdy v životě dostali do situace, kdy vám někdo řekl, jak vás vlastně vnímá, a vás to překvapilo. Možná vám nějaký dobrý přítel řekl: „Když jsem tě poprvé potkal, zdál ses mi dost odměřený.“ Přitom se mohlo jednat o prostou mylnou interpretaci vaší stydlivosti ze strany této osoby. Ať už byla příčina jakákoliv, výsledek je stejný.

Důležitá otázka proto zní: „Můžeme ovlivnit to, jak nás vnímá publikum?“ Odpověď je pouze a jedině „ano“ – pokud se předem zamyslíme nad všemi hlavními faktory, které to mohou ovlivnit. Být realistický ohledně toho, kým nyní jsme, a stanovit si při zlepšování dílčí cíle, pomáhá našemu sebeuvědomění, což by v konečném důsledku mělo zlepšit náš celkový výkon.

Všechna tato témata budou zakrátko podrobněji popsána; v této rané fázi stojí za to krátce zvážit hlavní prvky osobnosti, na kterých bychom mohli začít stavět, se zvláštním zřetelem na pronášení projevů.

Hlavní rysy osobnosti

Vášeň

Všichni se občas kvůli něčemu rozohníme; každého z nás něco dokáže „nadzvednout“ – ať už je to přepojování hovoru, když se chceme dovolat do nějaké firmy, nebo nedostatek respektu mezi dnešními teenagery! Spisovatel D. H. Lawrence kdysi řekl: „Buďte zticha, když nemáte co říct; když vámi ale pohne skutečná vášeň, řekněte, co máte na srdci, a řekněte to hned.“

Diváci rádi vidí u řečníka projevy nadšení. Je to obdivuhodná vlastnost, když je správně uplatněna. Vůle zvítězit, touha napravit nespravedlnost nebo jednoduše udělat věci lepšími – to vám vždy získá „body“. Vášeň je těžké nacvičit a ještě těžší je ji předstírat, ale když napíšete přednášku na téma, které opravdu „vášnivě“ prožíváte, vaše city a pocity se probudí, když ji budete prezentovat.

Důvtip

Jste důvtipní, ať již v tom smyslu, že okamžitě rozpoznáte legrační stránku určité situace anebo v tom smyslu, že dokážete bystře a pohotově reagovat na neočekávané potíže? Obě výše zmíněné definice této vlastnosti jsou při přednáškách velice užitečné. I když jste precizně připraveni, vše se může z jakéhokoli důvodu pokazit (a často se i pokazí).

Pokud jste schopni posluchačům ukázat, že vás takové události nerozhodí, získáte si je. Řečník, který dokáže zachránit situaci, když selže prezentace připravená v PowerPointu – namísto toho, aby z pódia v záchvatu paniky utekl – si publikum jistě nakloní a lidé mu uvěří.

Pokud jste schopni přijít s vtipnou poznámkou v reakci na něco, co se právě v místnosti odehrálo, také se za to dočkáte ocenění. Platí to zejména v případě, pokud máte na konci přednášky prostor na dotazy a odpovědi.

Profesionalita

To je slovo, které obsáhne hned několik námětů. Jak podle vás vypadá profesionalita u moderátora či řečníka? Některé aspekty zaznamenáme u moderátorů, kteří:

přijdou včas (s dostatečným předstihem);

nenechají se „vykolejit“ ničím, co se jim během prezentace přihodí;

dobře vypadají – jsou pěkně oblečeni a jsou duchapřítomní, usměvaví a sebejistí;

mají po ruce všechny „náležitosti“ své prezentace (snímky, poznámky, rekvizity atd.).

Takový seznam může být mnohem delší, ale prakticky všechny aspekty profesionality mají společné to, že je lze „získat“ pečlivým plánováním předem. Je to i o tom, že se v noci před vystoupením dostatečně vyspíte; pokud jde o oblečení, záleží i na detailu – vaše oblečení musí mít správnou velikost, musí být čisté a vyžehlené a vaše boty naleštěné. Všechny tyto drobné detaily hrají roli.

Tip

Když budete věnovat detailům pozornost, než vůbec vystoupíte na jeviště, budete působit profesionálně hned, jak začnete hovořit. Budujete tak důvěru a diváci to milují.

Odborné znalosti

Držte se své odbornosti a budete vypadat a znít sebejistě. Nemusíte nutně věnovat dvacet minut vysvětlováním toho, proč máte o daném tématu tak široké vědomosti – publikum vaši autoritu vycítí, pokud je to pravda.

Pokud hovoříte o tématu, o němž máte jen omezené znalosti, stačí sdělit to podstatné. Nepokoušejte se obsah „obohacovat“ falešnými odbornými znalostmi. Pokud jste nuceni na konci přednášky odpovídat na dotazy, volte správná slova, která publiku objasní, že nejste odborníkem přesně na toto téma. Nedokážete-li na dotaz odpovědět hned, můžete říct, že máte k ruce specialisty, kteří tazateli sdělí správnou odpověď na danou otázku během jednoho či dvou dnů.

Charisma

Charisma jsem nechal až na konec, protože navzdory tomu, že jsem o něm hodně četl i napsal, stále nejsem přesvědčen, zda něco takového existuje – alespoň tedy ne izolovaně.

Rozhodně existují jedinci, k nimž jsme něčím přitahováni, kteří jsou pro nás „atraktivnější“ než jiní lidé (teď nemyslím fyzicky) a kterých si ihned všimneme, když je uslyšíme mluvit. Je charisma něco, co se dá přesně definovat, anebo jde o příliš emocionální a individuální vlastnost na to, aby to bylo možné? Jak říkám, dodnes si nejsem jist odpovědí na tuto otázku. Vím jen tolik, že když zkombinujete všechny výše uvedené faktory do jednoho „balíčku“ a přidáte špetku své vlastní přirozené osobnosti, dostanete recept na charisma. Upřímně věřím, že je to něco, co u sebe může zlepšit většina z nás, i když existuje pár lidí, kterým závidíme, že se s tímto darem zřejmě už narodili. Řekl bych, že s rozvíjením našich rétorických a prezentačních dovedností zároveň roste i naše charisma.

Cvičení

Představte si nějakého skvělého řečníka, klidně osobnost, jejíhož projevu jste se neúčastnili, anebo třeba někoho, koho jste sledovali a slyšeli mluvit osobně. Myslete na dotyčnou osobou a sestavte komplexní seznam vlastností, které podle vás má. Zkuste tyto vlastnosti popsat jedním slovem. Ke každé vypsané vlastnosti dejte sami sobě známku od jedné do deseti a pak se zamyslete nad tím, jak by se toto vaše skóre dalo vylepšit.

Shrnutí

Existuje spousta důvodů, proč zlepšit své prezentační dovednosti; dopřejte si čas uvědomit si, proč to chcete udělat.

Možná obdivujete jiné moderátory a řečníky, ale nikdy jimi nemůžete být. Je ale dobré pozorovat, jak a co dělají, a přizpůsobit to své vlastní osobnosti.

Když máte přednášku, snažte se být sami sebou, ale svůj projev klidně trochu „přehánějte“, protože to pomáhá publiku pochopit, kdo vlastně jste.

Pochopení toho, kým jste, zlepšuje vaši pozici v očích vašeho publika.

Připomeňte si některé vlastnosti dobrých řečníků a zamyslete se nad tím, jak byste je mohli využít.

02

Kde začít?

Ne všechny prezentace jsou stejné, takže množství času a úsilí, které věnujete přípravě a provedení různých prezentací, se bude lišit. Jak to vše udržet ve správném poměru? Pojďme se na tuto otázku podívat a zamyslet se nad tím, jaké jsou možnosti a typy řečnických „angažmá“.

To, jak bude vaše řeč nebo prezentace vypadat, se s největší pravděpodobností nebude řídit okolnostmi, jako jsou velikost publika nebo délka proslovu. Mnohem pravděpodobnější je, že rozhodujícími faktory budou spíše význam dané události – například svatba vašeho bratra nebo velká prodejní akce – a obsazení publika. Mimochodem, toto pravidlo většinou platí i pro to, jak nervózní se budete cítit. Profesionální řečníci se přiznají, že se nadcházejícího projevu bojí spíše na svatbě před 50 dobrými přáteli, než když jde o hodinovou prezentaci na konferenci před 500 cizími lidmi.

Různé typy prezentací

Dal jsem dohromady pár poznámek k různým typům proslovů a prezentací, které by po vás mohli chtít. Ty by měly fungovat jako jakýsi rychlý průvodce, takže se na daný úkol můžete začít připravovat cíleně, podle toho, co vás vlastně čeká.

Rodinná příležitost

Tímto typem začínám, jelikož je to ten nejosobnější typ proslovu, ke kterému se občas dostaneme. Může jít o dosti formální záležitost, jako je proslov na svatbě (řekněme coby otec nevěsty), nebo jen o pár dobře zvolených slov u příležitosti babiččiných 80. narozenin.
Jak již bylo zmíněno, velmi často jsme právě před takovým projevem nejvíce nervózní – což je paradox, neboť jej pronášíme před lidmi, které většinou dobře známe a kteří by měli být „na naší straně“.
Nikdy jsem se na svatbě nesetkal se skutečně zlomyslným provokatérem pokřikujícím na řečníka – když už se nějaký „popichovač“ našel, tak byl spíše vtipný.
Humor je při takové příležitosti samozřejmě na místě. Třeba v případě zmíněných babiččiných kulatin – kdo by odolal tomu, vyjmenovat pár jejích největších „humorných přešlapů“ nebo, jak se říká, „veselých historek ze života“? Tyto příležitosti však bývají prostorem pro upřímný sentiment, a právě toto většinu z nás znervózňuje. Snažíme se co nejlépe vyjádřit, co cítíme, a nechceme to pokazit nechtěným „přebreptem“. Tady moje rada zní: „seriózní část“ gratulační řeči zvolte poměrně krátkou, nechte si ji na konec proslovu a nezabředněte do příliš „přeslazeného“ tónu. Předem si ji neúnavně nacvičujte, dokud nevyzní přesně tak, jak chcete.

Pracovní proslov – interní a neformální

Do této kategorie spadá nejčastější typ prezentace – proslov, který přednášíte před svými vrstevníky nebo kolegy ve vaší firmě či organizaci. Tady se dá očekávat publikum do cca 50 lidí a účelem je poskytnout jim určité informace a vyvolat nějakou diskusi.
Tito posluchači neočekávají, že jim budete předvádět nějaké divadlo; jsou to lidé, kteří vás po profesní stránce dobře znají, takže je na místě být skutečně sami sebou. To však neznamená takové publikum podcenit a podat před ním podprůměrný výkon. Zápal a nadšení ohledné daného tématu často bývají tím, co rozhoduje o úspěchu či neúspěchu. Nesnažte se je předstírat, ale spíše se zaměřte na ty části proslovu, které mohou zapůsobit.
Pravděpodobně budete mít svou prezentaci ve známém prostředí (v zasedací místnosti či nějakém jiném podobném prostoru), takže nebude nutné provádět nějaké větší úpravy. Technické podmínky by také neměly být žádným zásadním problémem.

Pracovní proslov – interní a formální

Jedním z příkladů takového proslovu je, když vás šéf laskavě požádá, abyste na výroční konferenci firmy přednesli „slavnostní projev“ pro všechny zaměstnance. I kdybyste pracovali v menší organizaci, je třeba se na tento druh projevu dobře připravit.
Prozatím počítejme s tím, že místo konání je stále interní – tedy vaše firma. Místnost, kde bude konference probíhat, znáte a potřebná technika je rovněž na místě. Máte také možnost přístupu, tudíž si můžete předem vše vyzkoušet. Většinu věcí máte tedy pod kontrolou.
Soustřeďte se nyní na obsah toho, co budete říkat, protože je pravděpodobné, že to bude podrobeno pečlivému posouzení ze strany kolegů, o vašem šéfovi ani nemluvě. Jedná se o případ, kdy se budete možná muset o pódium a mikrofon podělit s dalšími řečníky – třeba z jiných oddělení firmy – s nimiž byste se neměli opakovat, ale ani si navzájem odporovat.

Pracovní proslov – externí

Tato kategorie se může týkat čehokoli – od prodejní akce nebo prezentace aktivit vaší organizace, až po to, že budete požádáni o přednesení formálního projevu na akci jiné společnosti či firmy.
Příprava na takový projev musí být špičková. Zastupujete svou firmu, ale je to příležitost se ukázat i pro vás jako jednotlivce.
Publikum bude pravděpodobně zdvořilé a uctivé – koneckonců jste na danou akci pozvaným hostem – ale nenechte se tím ukolébat. Na rozdíl od podobných situací ve vaší firmě, kdy jste obeznámeni s prostorem a vybavením, nyní budete muset vynaložit úsilí, abyste získali předem určité poznatky o tom, co a jak – vystupovat budete „na cizí půdě“. Může se také stát, že pro tuto příležitost byly jako místo konání pronajaty prostory třetí strany – například hotelu nebo konferenčního centra. Ať tak, či onak, seznamte se předem s technikou, kterou budete mít k dispozici, s místností, kde budete projev přednášet, a také si zjistěte pokud možno co nejvíce o publiku a jeho očekáváních.

Hostující řečník

Tato situace může být velmi podobná předchozí kategorii, ale v tomto případě se jedná o méně formální druh projevu, kdy jste požádán, abyste trochu odlehčeným způsobem uvedl nějakou událost, zapůsobil svou řečí coby prostředník nebo přednesl děkovnou řeč po slavnostní večeři.
Brzy se podíváme na to, jak využít příležitosti k nacvičování takových proslovů, což bude zahrnovat i dobrovolné řečnění v místních klubech a podobně. Jen proto, že za tyto projevy nejste placení a počet lidí v publiku je celkem malý, nepodceňujte podobné situace. Může to být skvělé „tréninkové hřiště“, ale jen pokud celou věc berete vážně.
Pokud si dokážete připravit nějaký zajímavý obsah, měli byste být schopni přizpůsobit jej pro řadu různých akcí – to vám pomůže s dovedností vybrousit tento materiál a pomůže pochopit, co konkrétně pro vás „funguje“ nejlépe.
Toto jsou jen některé příklady. Určitě se vyskytnou okolnosti, kdy budete požádáni o typ projevu, který jsem nezmínil; přesto doufám, že jsem načrtl dost obecných tipů a rad v různých kategoriích, z nichž si můžete vybrat, co bude za daných okolností to nejlepší. Použijte „matici přípravy“ níže (viz schéma 2.1) jako stručný návod a náhled, kolik úsilí budete muset vynaložit.
olik úsilí budete muset vynaložit. Skutečný obsah vašeho projevu se bude řídit podle události samotné; toto jsou ty „funkční součásti“ vašeho proslovu. Díky tomu, že víte, jací lidé sedí v publiku a jaká jsou jejich očekávání, získáte jasnou představu o tom, jaký tón použijete.
Připočtěte očekávání organizátorů a dobu vaší přípravy, co se týče sepsání a přípravy obsahu projevu. Nakonec vám všechny tyto věci dohromady napoví, jak moc je právě tento konkrétní projev důležitý, což vám zase pomůže upřesnit si dobu potřebného nácviku.

Schéma 2.1 Matice přípravy

Zoufalé hledání slov

Nikdy se nepřestávejte zlepšovat ve svých rétorických a prezentačních dovednostech. Nelze dostatečně zdůraznit potřebu praxe – to je to, co skutečně způsobuje, že jeden řečník je lepší než jiný. A pokud se pokoušíte o budování sebedůvěry, co může být lepšího, než mít spoustu šancí si své schopnosti vyzkoušet?

Ale kde začít? Jaké se nabízejí příležitosti ke zlepšení a vybroušení svých schopností? Odpověď zní: začněte v malém měřítku a buďte aktivní.

Vždy po akci požádejte o zpětnou vazbu hostitele či organizátora večera a přidejte si názor tohoto člověka ke svému vlastnímu pocitu z toho, co vám šlo dobře a co ne. I těchto informací lze využít ke zdokonalení.

Cvičení

Věnujte 30 minut sestavení seznamu toho, co se děje ve vaší čtvrti či vesnici. Zkuste si vzpomenout na různé spolky zmíněné v této kapitole a použijte k sestavení seznamu různé zdroje: místní noviny, webové stránky nebo i tipy od přátel a sousedů. Z tohoto seznamu si vyberte tři organizace či spolky, které byste podle svého mínění mohli oslovit, a zavolejte jim, abyste zjistili jejich ochotu ohledně „hostujících“ řečníků. Na základě výše zmíněného si vypracujte plán, kde všude budete během příštího měsíce jako řečník vystupovat.

Shrnutí

Zvažte typ a rozsah prezentace či přednášky, o kterou jste byli požádáni, abyste tomu mohli přizpůsobit potřebné množství úsilí a času na nácvik.

Zamyslete se nad významem daného projevu pro vás, místo abyste brali v úvahu jen velikost publika nebo prestiž akce, na níž budete hovořit.

Aktivně vyhledávejte možnosti v místě svého bydliště, kde se můžete dostat k mikrofonu; sestavte si diář s kontaktními údaji a s požadavky každé zájmové skupiny.

Snažte se o co největší pestrost svých přednášek. To vám může přinést mnohem větší okruh diváků.

Vyhledávejte nové příležitosti, nebuďte „panenkou sedící v koutě“ a snažte se využít každé řečnické angažmá, které se vám naskytne.