Ideální trasy pro…

Milovníky Architektury

V kapitole Hlavní pamětihodnosti (trasa 1) se seznámíte s architekturou královských a vládních budov, v City (trasa 9) uvidíte kostely stavitele Wrena i moderní stavby, Greenwich (trasa 19) představuje georgiánskou eleganci.

Fanoušky umění

V Londýně si najde každý „to své“ – od National Gallery (trasa 2) a Tate Modern (trasa 11) po špičkové galerie ve čtvrti Mayfair (trasa 4). Nenechte si ujít také skvělé sbírky v National Portrait Gallery (trasa 2) nebo v galerii Tate Britain (trasa 11).

Příznivce dnešní Británie

Navštivte ty nejlepší bary a kluby ve čtvrti Soho (trasa 3), bohémské trhy na Portobello Road (trasa 16) nebo módní čtvrť East End (trasa 17). Britské umění najdete v galerii Tate Britain (trasa 11).

Rodiny s dětmi

Ani malí cestovatelé se nebudou nudit, čeká je Londýnská zoo (trasa 6), dinosauři v Přírodovědném muzeu (trasa 13), interaktivní zábava v Muzeu vědy (trasa 13) nebo staré autobusy v Londýnském muzeu dopravy (trasa 3).

Labužníky

Ve West Endu najdete jak řadu stánků s pouličním občerstvením, tak i restaurace, ve kterých si můžete dát lehkou večeři před návštěvou divadla (trasa 3). Za cizokrajnou kuchyní zamiřte do čtvrti East End (trasa 17).

Milovníky literatury

V Holbornu (trasa 8) a v Bloomsbury (trasa 7) můžete pátrat po stopách Samuela Johnsona, Charlese Dickense či Virginie Woolf. Poetičtěji zaměření návštěvníci by měli zamířit do čtvrti Hampstead (trasa 15), ve které bydlel básník John Keats.

Obdivovatele monarchie

Královskou atmosféru pocítíte při střídání stráží u Buckinghamského paláce nebo u budovy Clarence House (trasa 1). Kensingtonský palác a památníky prince Alberta a Diany, princezny z Walesu, najdete v Hyde Parku (trasa 12).

Blázny do nakupování

Na Oxford Street (trasa 4) lze nakupovat celé hodiny, módní zboží dostanete v Covent Garden (trasa 3), exkluzivní výrobky v Mayfair (trasa 4), výhodně nakoupíte ve čtvrti Chelsea (trasa 14) a na alternativní obchody s originálními suvenýry narazíte ve čtvrti Notting Hill (trasa 16).

Úvod

Poznejte geografii, zvyky a kulturu Londýna. V průvodci navíc najdete základní informace o gastronomii a historii a také tipy, co všechno můžete v Londýně podniknout.

Bar The French House v Soho

Objevte Londýn

Požár, mor, populační exploze, bombardování, ekonomická recese, prudký rozvoj města, terorismus… Londýn zažil vše, co mu dějiny mohly vůbec připravit. Snad právě proto je z něj stále jedno z nejkomplexnějších a nejvíce fascinujících měst na světě.

Na tomto městě musí být něco zvláštního, když přiláká každoročně více než 19 milionů návštěvníků, kteří zde stráví alespoň jednu noc. A rozhodně to nebude londýnské počasí... Turisty tu čekají nádherné paláce a katedrály, divadla a muzea, parky a zahrady, restaurace nabízející pokrmy prakticky z celého světa i rušný noční život. Zejména je to jakási zvláštní kosmopolitní atmosféra, která dělá z Londýna natolik fascinující místo. Londýnu, jenž překypuje historií a charismatem, se daří být městem, které je jak historické, tak pokrokové a zároveň neuvěřitelně pestré. Staletí staré budovy zde sousedí s těmi nejmodernějšími věžáky ze skla a oceli, městské domy za miliony liber se tyčí vedle levných bytovek a starostou města zde může být žurnalista s prestižním vzděláním z horních vrstev, ale i muslimský právník hájící lidská práva, který je synem imigrantů.

Obyvatelstvo

Růst počtu obyvatel

Počet obyvatel Londýna je v současnosti odhadován na 8,9 milionu. Londýn je všeobecně považován za největší město v Evropské unii. Hranice a velikost Londýna jako takového jsou poněkud diskutabilní, obvykle se za hlavní město Anglie a Spojeného království považuje finanční okrsek City of London a dalších 32 městských obvodů neboli tzv. Velký Londýn.

Počet obyvatel na tomto území vzrostl z asi 1,1 milionu v roce 1801 na zhruba 8,6 milionu v roce 1939, což představuje největší nárůst v celé historii. Toto číslo se postupně snížilo asi na 6,7 milionu v roce 1988. Od té doby se počet obyvatel opět pomalu zvyšuje. V širší metropolitní oblasti Londýna žije 13 až 14 milionů obyvatel. Většina stížností na život v Londýně se vztahuje k množství obyvatel – přeplněné dopravní prostředky a silnice, poptávka po veřejných službách od zdravotnictví až po školství. Nejnaléhavěji pociťovaným tématem je však nedostatek dostupného bydlení.

Národnostní složení

Prakticky každý třetí obyvatel Londýna je příslušníkem nějaké národnostní menšiny. Čísla z národního statistického úřadu dokládají, že podle sčítání z roku 2014 byl počet obyvatel Londýna, kteří se narodili v zahraničí, asi 3 miliony (tedy 37 %) – ve srovnání s 1,6 milionu v roce 1997. Z tohoto počtu bylo asi 30 % původem z indického subkontinentu a zhruba 25 % představovali Afričané nebo přistěhovalci původem z Karibiku. Kromě toho je zde v posledních letech patrný příliv pracovníků z novějších členských zemí EU, zejména z Polska.

Londýn byl samozřejmě již dříve cílem imigrantů, přicházejících jednak z důvodů náboženských či bezpečnostních (například hugenoti prchající z katolické Francie či židé utíkající před nacismem), jednak z důvodů ekonomických (což se týká přistěhovalců z Irska, Bangladéše anebo Karibiku). Téma imigrace se dostalo do hledáčku během referenda o brexitu v roce 2016, kdy měli euroskeptici a nacionalisté obavy z přistěhovalectví, což se stalo jedním z hlavních argumentů pro odchod z EU. Přestože 51,9 % obyvatel ve Velké Británii bylo pro opuštění, Londýn v drtivé většině hlasoval pro setrvání a nadále hájí výhody multikulturalismu.

Majetkové poměry

Londýn patří spolu s Hongkongem, Singapurem a Zurichem k nejdražším městům na světě. Je také třetí v pořadí, pokud jde o počet místních miliardářů. Najdete zde čtvrť zvanou City of London, kde snad všichni bez výjimky pobírají závratně vysoký plat.

Na druhou stranu je ve městě mnoho lidí bez domova, přespávajících na kousku kartonu ve vchodu některého z obchodů, a také zde žijí noví ekonomičtí imigranti, kteří obývají přeplněné bytovky na předměstí. V East Endu kdysi žily spousty chudých přistěhovalců ze zámoří. Mnozí z nich se ale již v rámci Londýna přestěhovali jinam poté, co získali vlastní nemovitost. Rozdíl mezi chudým a bohatým obyvatelstvem ve městě však nikdy nebyl výraznější.

Podnebí

Londýn má mírné klima. Sníh (nepočítáme-li lehké sněhové přeháňky) a teploty pod bodem mrazu jsou poměrně vzácné, průměrná lednová teplota je 4 °C. V letních měsících dosahují teploty v průměru 17 °C, ale občas mohou vystoupat mnohem výše, což zapříčiní téměř nedýchatelné dusno. Horko kumulované budovami vytvoří mikroklima s teplotami až o 5 °C vyššími v centru města, než jsou teploty v jeho okolí. Ani tak však letní teploty většinou nevystoupají nad 33 °C, vůbec nejvyšší zaznamenaná hodnota v Londýně byla 38,1 °C (naměřená v Kew Gardens během celoevropské vlny veder v létě 2003).

Poměrně výrazné změny počasí ze dne na den jsou však běžné a prudká přeháňka může nepřipravené lidi zaskočit prakticky kdykoli během roku. To je možná důvodem, proč je počasí v Anglii tak oblíbeným konverzačním tématem – proslulá britská posedlost počasím není mýtus. V kterémkoli ročním období by měli mít turisté s sebou oblečení do deště (nepromokavý plášť či bundu) a další užitečné doplňky (deštník, pláštěnku, čepici apod.).

Geografie Londýna

Politická mapa

Mluví-li lidé o Londýně, většinou mají na mysli oblast tzv. Velkého Londýna (Greater London). Tato administrativní jednotka byla ustanovena v roce 1965. Zahrnuje City of London a dalších 32 londýnských čtvrtí či předměstí.

Původně zde existovala dvě města: City of Westminster (rozkládající se kolem Parlamentu a Westminster Abbey) a City of London (často nazývané pouze City, zabírající oblast o výměře zhruba jedné čtvereční míle mezi katedrálou svatého Pavla a hradem Tower of London). Westminster je dnes čtvrtí jako každá jiná a spravuje ji magistrát městské části. Zato City of London má pořád své unikátní instituce lokální správy, jejichž historie sahá až do 12. století: radu zvanou Corporation of London, v jejímž čele stojí primátor neboli Lord Mayor.

Velký Londýn (Greater London) spravuje volená instituce Greater London Authority (GLA) v čele s přímo voleným starostou (neplést si s funkcí Lord Mayor náležící k City of London); v květnu roku 2016 byl Sadiq Khan zvolen starostou Londýna s nejsilnějším osobním mandátem v britské politické historii. Starosta a zastupitelstvo GLA zodpovídají za městskou policii (Metropolitan Police Authority), hasiče (London Fire and Emergency Planning Authority), rozvoj města (London Development Agency) a dopravu (Transport for London). Služby jako odvoz odpadků, správu a údržbu bytového fondu či parkování mají pak v kompetenci jednotlivé městské části či čtvrti.

Sever–jih, východ–západ

Ať už je politické rozdělení Londýna jakékoli, to fyzické a sociální je možná ještě důležitější. Jedním z dělicích prvků je řeka Temže, která rozděluje město na severní a jižní část. Londýn na sever od řeky byl historicky vždy centrem vlády a obchodu. Jižní část města, snad s výjimkou samotného nábřeží, byla až do 19. století (kdy se postupně stala rezidenční oblastí) mnohem méně rozvinutá. Jižní Londýn je dodnes pro návštěvníky méně přitažlivý než jeho severní část – výmluvný je i fakt, že taxikáři někdy odmítají zavézt pasažéry na jih od řeky.

Západní Londýn (zejména čtvrti Mayfair, Kensington a Chelsea) je výkladní skříní města. V poslední době se stal turistickým cílem pro bohaté cizince, které sem přitahuje relativní bezpečnost v ulicích, investiční potenciál zdejších nemovitostí a shovívavá britská daňová politika. Naproti tomu východní Londýn byl historicky vždy domovem pro ty nejchudší komunity – dělnické vrstvy pracující v místních docích a nově přijíždějící přistěhovalce. Díky probíhající gentrifikaci jsou však jeho části nyní mnohem živější než západní Londýn a u mladších lidí zůstávají velmi populární, i když si tam umělci, kteří je tvořili, už nemohou dovolit žít.

Nebe a peklo

Vzdělanec a literát Samuel Johnson napsal v 18. století známou větu: „Je-li člověk unaven Londýnem, je unaven životem, protože v Londýně je vše, co život může nabídnout.“ To platí i dnes: Londýn dává některým lidem šanci získat obrovské bohatství, jiným zase pohybovat se v centru kulturního dění a mnoha dalším prostě příležitost být sebou samými v tolerantním a civilizovaném prostředí (bez ohledu na barvu pleti, vyznání, sexuální orientaci či zvolený životní styl).

Vždy to zde ale podobně idylické nebylo. V roce 1819 napsal básník P. B. Shelley: „Londýn je město peklu podobné, přelidněné a zakouřené.“ A opravdu – kdysi byly uličky starého City tak úzké a potemnělé, že obchodníci dávali na chodníky před své krámky zrcadla, aby dovnitř dostali alespoň trochu denního světla. Pokud jde o znečištění ovzduší a dopravní zácpy, ty jsou problémem i dnes, proto se městu občas přezdívá The Big Smoke.

Během posledních asi 25 let se však ve městě leccos změnilo k lepšímu: došlo k rozsáhlým opravám v některých do té doby zanedbaných oblastech, rozproudila se umělecká a hudební scéna, zvýšila se zaměstnanost a povedla se i určitá vylepšení v oblasti veřejné dopravy. Tato atmosféra optimismu dosáhla vrcholu koncem 90. let, kdy se Londýn stal centrem něčeho, co média začala nazývat Cool Britannia neboli Super Británie. Dalším takovým vrcholem byl rok 2012, kdy město hostilo olympijské hry.

Když královna v roce 2016 oslavila 90. narozeniny, londýnská ekonomika na tom byla nejlépe v celé Velké Británii. Tato ekonomická a sociální nerovnost se však dostala do popředí při celostátním referendu v červnu téhož roku: přestože Velká Británie těsně hlasovala pro odchod z Evropské unie, Londýn hlasoval pro setrvání v EU. Město i nadále obhajuje výhody multikulturalismu a britská ekonomika začíná pociťovat negativní dopad hlasování o brexitu.

Grosvenor Square Garden

Procházka po Millennium Bridge

V městské čtvrti Camden

Při návštěvě Londýna si nenechte ujít:

Odpolední čaj. V Londýně je řada hotelů a útulných restaurací, kde si můžete dopřát britský rituál – odpolední čaj. Dobrým tipem je podnik The Wolseley (viz str. 45).

Procházku některým z parků. Londýn je dosti rušné a hlučné město, naštěstí centrum nabízí řadu příležitostí k relaxaci v přírodě. Parky St James’s, Green a Regent’s jsou velmi pěkné. Naším tipem je však rozlehlý Hyde Park (viz str. 72).

Královskou pompu. Kdo si chce užít „královský Londýn“, ať nezmešká střídání stráží před Buckinghamským palácem (viz str. 32).

Projížďku lodí po Temži. Lodní výlet po řece je výborným způsobem, jak se v Londýně zorientovat. Lze jej zkombinovat s kulturní osvětou a svézt se lodí mezi oběma galeriemi Tate (viz str. 68).

Nedělní trhy. East End je tím správným místem, kam se vydat v neděli ráno: můžete se probírat oblečením či šperky na trhu Spitalfields anebo nakoupit ovoce, zeleninu či květiny na Columbia Road (viz str. 88).

Pohled na město z výšky. Nic se nevyrovná pohledu na Londýn z ptačí perspektivy. Takový výhled si můžete vychutnat z památníku Velkého požáru Londýna nebo z mrakodrapů Walkie Talkie či Shard – nejlepší variantou je pak jízda na vyhlídkovém kole London Eye (viz str. 63).

Posezení v tradiční hospodě. Dát si pivo v některém z tradičních londýnských lokálů je prostě nutnost. Navštivte podnik Ye Olde Cheshire Cheese na Fleet Street (viz str. 55).

Relax na South Bank

Vyhlídkové kolo London Eye

Stánek na Portobello Market

Hra zvaná boules v Clerkenwell

Londýnské taxíky

V Londýně pracuje na 25 000 taxikářů, zhruba polovina z nich svůj taxík vlastní. Ti ostatní si vozidlo pronajímají od velkých společností nebo slouží noční směny v taxíku, jehož majitelem je některý z kolegů. Kdo se chce stát taxikářem, musí se zaregistrovat u instituce Public Carriage Office a pak strávit až 4 roky poznáváním Londýna do nejmenších detailů. Za každého počasí projíždějí adepti na taxikářskou profesi ulicemi metropole na mopedu a seznamují se s desítkami tras podle map připevněných na řídítkách. A proto upovídaní taxikáři sice někdy neví, o čem vlastně mluví, vždycky ale vědí, kam jedou. Klasickým londýnským taxíkem je Austin FX4. Tento typ vozu se objevil v roce 1958, dnes se však setkáte spíše s jeho modernější a prostornější verzí TX4 (s přístupem i pro vozíčkáře). Tradičním způsobem, jak přivolat taxík, je zvednout ruku na krajnici, když vozidlo vidíte s rozsvícenými světly (což znamená, že je volné).

Londýnské taxíky

Saint Martins, King’s Cross

Užitečné tipy

Camden. Severně od nádraží Euston Station leží čtvrť Camden, kde začínalo mnoho dnes slavných kapel. Zkuste podniky Camden Assembly (dřívější Barfly), Jazz Café, Dublin Castle anebo Bull and Gate. V okolí Camden Lock je také velký trh s alternativní módou.

Tanec. Pokud jde o klasický balet, hlavními scénami jsou Royal Opera House (sídlo Royal Ballet) a London Coliseum (sídlo English National Ballet). Hlavní scénou současného moderního tance je Sadler’s Wells ve čtvrti Islington, severně od City.

Royal Mews. Navštivte Royal Mews na Buckingham Palace Road – uvidíte královniny koně, kočáry, ale i motorová vozidla používaná při korunovacích, státních návštěvách, svatbách a podobných ceremoniálních příležitostech.

Bloomsbury Group. Počátkem 20. století se skupina přátel, do níž patřili například E. M. Forster, Lytton Strachey, J. M. Keynes, Clive a Vanessa Bellovi, Duncan Grant anebo Virginia a Leonard Woolfovi, vzájemně navštěvovala ve svých bytech na Gordon Square a diskutovala o literatuře a umění. Mezi další významné rezidenty ve čtvrti Bloomsbury patřili Thomas Carlyle (bydlel na 38 Ampton Street), Edgar Allan Poe (83 Southampton Row), Anthony Trollope (6 Store Street) a W. B. Yeats (5 Upper Woburn Place).

Wellcome Collection. Naproti nádraží Euston Station se nachází skvělý výstavní prostor Wellcome Collection (www.wellcomecollection.org), věnovaný medicíně a jejímu vztahu k umění a společnosti.

Emirates Air Line. Z Edmund Halley Way vás lanovka přepraví přes Temži. Nabízí jeden z nejlepších pohledů na město z výšky.

Imperial War Museum. Muzeum dokumentující hrůzy moderních válek (Lambeth Road; www.iwm.org.uk) je umístěno v někdejší psychiatrické léčebně.

Divadlo Globe. Sezona tohoto divadla pod otevřeným nebem probíhá obvykle od května do začátku října. Máte-li vstupenky na stání, vezměte si pro případ deště pláštěnku, deštníky nejsou povoleny.

ArcelorMittal Orbit. V olympijském parku (nejbližší stanice metra Stratford) stojí socha a rozhledna v jednom od Anishe Kapoora – pocta olympiádě. Z její vyhlídkové plošiny je krásný výhled na olympijský park i na město v pozadí. Je zde nejdelší skluzavka na světě, která vás dolů doveze za závratných 40 sekund.

Folgate Street 18. Dvě ulice za trhem Spitalfields se nachází Dennis Severs’ House (www.dennissevershouse.co.uk). Do tohoto domu se v roce 1967 přistěhoval Dennis Severs, rodák z Kalifornie. Zakoupil zde dům, který kdysi patřil rodině výrobce hedvábí, a vše uvedl do stavu odpovídajícího 18. století. Dnes to vypadá, jako by původní rodina před malou chviličkou odešla – na stole je rozjedený koláček a v krbu oheň.

Hampton Court. V létě je možno navštívit Kew Gardens dopoledne a Hampton Court odpoledne. Lodě vyplouvají od zahrad Kew ve 12.30 a 13.30, zpět od Hampton Court se vracejí v 14.30 a v 17.00. Více informací na www.wpsa.co.uk.

Občerstvení v kavárně v Shoreditch

stravování

Londýnská gastronomická scéna je dnes (přes svou nevalnou pověst) tak módní a pestrá, jak jen může být. Můžete ocenit to nejlepší z britského vlastního potravinového dědictví anebo ochutnat působivou zahraniční kuchyň.

Anglická kuchyně byla ještě vcelku nedávno vnímána jako fádní a nepříliš kvalitní. Dnes je všechno jinak: tak jako si lze v Londýně vychutnat povedené variace na recepty cizích kuchyní, můžete si pochutnat i na původní britské klasice.

V několika posledních dekádách se londýnská restaurační scéna výrazně proměnila. Vkus a chutě Londýňanů, kteří touží po nápadité úpravě těch nejlepších surovin, učinily z města konkurenci zavedených světových gastronomických bašt. V dnešní době mohou pokrmy ve špičkových podnicích, jako jsou Dinner by Heston Blumenthal, Restaurant Gordon Ramsey, Polpo či Sushisamba, umlčet i nejhlasitějšího jídelního kritika.

Britská kuchyně

Rozkvět londýnské restaurační scény úzce souvisí s přehodnocením britské domácí kuchyně. Dnes najdete na jídelníčcích kraby z přístavu Cromer, šproty z Cornwallu, kachnu z Gressinghamu, šťavnaté jehněčí z Herdwicku, hovězí z Gallowaye anebo tradiční dezerty, jako jsou Eccles cake s lancasterským sýrem nebo moučník zvaný bread-and-butter pudding. Toto nové kulinářské nadšení prosáklo i do obyčejnějších restaurací, kde se různé pokrmy připravují s péčí a láskou k řemeslu a servírují se s pocitem hrdosti.

Kde se najíst

Luxusní restaurace

Kromě zavedených podniků, jako je třeba Le Gavroche, se v poslední době v Londýně objevila spousta dalších adeptů na michelinské hvězdy. Gordon Ramsay, Marcus Wareing, Clare Smyth, Jason Atherton anebo Angela Hartnett – ti všichni (a mnozí další) zvedli úroveň nabídky restaurací.

Jídla v řadě podniků jsou připravována podle francouzských kuchařských postupů. Dokonce takzvaný „moderní britský styl“ je vlastně kombinací vysoce kvalitních britských ingrediencí a francouzských metod přípravy. Chcete-li vyzkoušet něco jiného, zkuste River Café, kde vaří moderní italskou kuchyni, nebo indickou restauraci Benares.

Tvrdí se také, že mnohé restaurace v Londýně věnují více pozornosti designu interiéru a své image než kvalitě připravovaných pokrmů. V podnicích, jako jsou Sketch nebo China Tang, se hosté soustředí spíše na výzdobu interiéru než na chuť zde připravovaných pokrmů. Ještě o krok dál jsou podniky, jako je například The Ivy, kam někteří lidé chodí jenom proto, že zde často večeří celebrity.

Mnohé špičkové restaurace vyžadují rezervace týdny, někdy i měsíce předem. Buďte si také vědomi toho, že pokud poskytnete takové restauraci při rezervaci podrobné údaje týkající se vaší platební karty, může si z ní tento podnik strhnout určitý poplatek v případě, že se nakonec v čase zamluvené rezervace neobjevíte.

Stále se otevírají nové podniky, hlavně ve středním a východním Londýně. Mnohé z nich nabízejí kreativní, špičkovou kuchyni. Přehled nejnovějších restaurací najdete v magazínu Time Out London.

Hospody

Důležitou součástí britského života byly odedávna hospody. Britové již možná dnes nepijí tolik, co dříve, ale dodnes si velmi rádi dají pastýřský koláč, klobásu s kaší či tradiční nedělní pečínku s půllitrem piva. Pokud jsou tyto pokrmy dobře připravené, mohou být vynikající.

Některé tradiční hospody byly přeměněny na takzvané gastro-pubs. Mnohé z nich s citem, jiné naprosto bezhlavě. Zkuste třeba The Anchor and Hope v Southwarku, The Coach and Horses na okraji City nebo The Cow v Notting Hill. Jídlo v těchto podnicích je výborné, od klasického britského hospodského guláše přes hamburgery a pizzu až po středomořská jídla a další.

Etnické restaurace

Dalším pilířem londýnského kulinářského dědictví je obrovská rozmanitost etnických restaurací, zejména indických, čínských, japonských, vietnamských a thajských. Setkáte se zde i s kuchyní eritrijskou, peruánskou, nepálskou či íránskou. Zejména indická kuchyně (často vlastně pákistánská nebo bangladéšská) je velmi populární. Zajděte na Kingsland Road v East Endu, chcete-li si pochutnat na vietnamských či tureckých jídlech, do okrsků Whitechapel nebo Tooting (v jižním Londýně) za kuchyní indickou nebo do Stockwellu (též na jih od řeky) za portugalskými dobrotami. Americké burgery a smažená kuřata jsou velmi populární a najdete je téměř všude.

Greasy spoons, pie and mash a fish and chips

Trochu přehlížené bývají dnes postupně zanikající londýnské podniky nabízející pořádný (i když ne vždy až tak moc zdravý) žvanec. Ještě asi před 15 lety se dalo najít mnoho jídelen s obyčejnými teplými jídly za lidové ceny. Dnes tyto podniky, servírující většinou fish and chips, pie and mash a podobné pokrmy, ustupují naleštěným kavárnám, barům a řetězcům rychlého občerstvení, které si mohou dovolit platit čím dál vyšší nájmy.

Podniky přezdívané greasy spoon („mastná lžíce“) většinou připravují klasickou anglickou snídani po celý den: vajíčka, slaninu, hranolky, fazole, někdy krvavou tlačenku nebo bubble and squeak, což jsou zapečené brambory se zeleninou, a také tradiční silný čaj. Na www.classiccafes.co.uk najdete seznam těch nejlepších podniků tohoto druhu.

Jídelny zvané pie and mash servírují masové koláče (pies) nebo úhoře s petrželovou omáčkou a k tomu šťouchané brambory. Provozovny mívají obvykle vykachličkovaný interiér, stoly s keramickou či kameninovou deskou a k sezení dřevěné lavice. Jako příklad uveďme Manze’s na Tower Bridge Road nebo F. Cooke na Broadway Market v East Endu.

Posledním typem jsou provozovny prodávající fish and chips – hranolky a k tomu většinou dvakrát smaženou rybu v trojobalu. Vyzkoušejte The Fryer’s Delight na Theobald’s Road (viz str. 112) nebo Rock & Sole Plaice v Covent Garden (trasa 3).

Restaurační řetězce

V Londýně najdete více restauračních řetězců než v kterémkoli jiném evropském velkoměstě. Některé patří mezi špičku (Wahaca či Leon), jiné jsou fádní ale za dobrou cenu; nesmíme podcenit ani rodinné podniky. Jednou z výhod je otevírací doba po celý den.

Veganská strava

Veganská kulinářská scéna se rozproudila až v posledních letech – od občerstvení jen tak „do ruky“ až po degustační menu. Ochutnejte bezmasé smažené „kuře“ v Temple of Seitan, veganské sushi v Itadaki Zen, pokrmy v první londýnské veganské hospodě The Spread Eagle nebo luxusní menu v Texture.

Nápoje

Pivo

Tradičně bylo pivo pro Británii tím, čím je víno pro Francii. Vyrábí se zde různé typy: od ležáku (v současnosti v Británii asi nejoblíbenějšího) přes svrchně kvašené pivo typu ale (sladší a plnější) až po tmavý stout (krémovité pivo připravované z praženého ječmene) – nejznámějším reprezentantem tohoto typu je irský Guinness.

V hospodách se pivo točí buď za pomoci tlakování oxidem uhličitým, nebo pomocí ruční pumpy. Druhá metoda se obecně používá pro piva typu real ale, což je nefiltrované a nepasterizované pivo, které vyžaduje skladování při správné teplotě. Mnoho nových menších pivovarů nabízí prohlídky a ochutnávky londýnských řemeslných piv a domácích piv typu ale; zkuste pivo Gamma Ray v pivovaru Beavertown nebo Howling Pils v pivovaru Howling Hops ve čtvrti Hackney Wick.

Víno

Cider

Whisky

Poslední objednávky

Oblíbená japonská kuchyně

Retro rychlé občerstvení, South Bank

Borough Market

Ceny jídla a pití

££££ = více než 40 liber