Ideální trasy pro…

Zájemce o odkaz Keltů

Nechejte se okouzlit věžemi z keltského dávnověku v údolí Glendalough (trasa 3), užijte si výhled z Rock of Cashel (trasa 5), vystoupejte na vrch Knocknarea (trasa 15) nebo se vydejte na ostrůvek Skellig Michael (trasa 8).

Děti

Navštivte loď v přístavu New Ross (trasa 4), která v 19. století převážela irské emigranty za lepším životem, seznamte se zblízka se zvířaty v safari Fota Wildlife Park (trasa 6) nebo se věnujte sportům na nekonečných plážích hrabství Donegal (trasa 15).

Zahradníky

Powerscourt Gardens (trasa 3) jsou považovány za jedny z nejhezčích zahrad v celé Evropě. Zámek Bantry House (trasa 7) se zase pyšní krásnými terasovitými zahradami s výhledem na záliv. Při své návštěvě byste neměli vynechat ani palmový skleník v belfastských botanických zahradách (trasa 16).

Knihomoly

Kniha Book of Kells je vystavena v Trinity College (trasa 1), což byla alma mater mnoha irských spisovatelů, s výjimkou W. B. Yeatse, který se cítil lépe ve městě Sligo (trasa 15). V dublinském Muzeu spisovatelů (trasa 2) se dozvíte proč.

Milovníky přírody

Pobřeží Giant’s Causeway (trasa 16), útesy Cliffs of Moher (trasa 11), výhled z hory Croagh Patrick (trasa 14) či strmé útesy Slieve League (trasa 15) vás uchvátí.

Obdivovatele malebných vesniček

Kouzelné doškové střechy domků ve vesnici Adare (trasa 10), kamenná nábřeží s výhledem na záliv Galway Bay v malém přístavu Kinvara (trasa 11) anebo vesnice Lismore (trasa 5) s pohádkovým hradem nad zalesněným údolím Blackwater Valley vás vrátí v čase.

Nákupůchtivé

Udělejte si radost nákupem suvenýru z tradičního skla zvaného Jerpoint Glass v Kilkenny (trasa 4), ručně tkaných látek v městečku Avoca (trasa 3), broušeného skla ve Waterfordu (trasa 5) anebo propadněte nákupnímu šílenství v Dublinu či v Belfastu (trasy 1, 2 a 16).

Příznivce pěší turistiky

Podnikněte túru po vřesem porostlých kopcích poloostrova Dingle (trasa 9), prozkoumejte prazvláštní vápencovou planinu Burren (trasa 11) nebo se nechejte okouzlit rozlehlou divokou krajinou oblasti Connemara (trasa 13).

Úvod

Seznamte se s geografií Irska, zdejšími zvyky a kulturou. V průvodci dále najdete informace o místní kuchyni, historii země, ale i tipy, jak smysluplně využít volný čas.

Pláž u mysu Melmore Head v hrabství Donegal

Objevte Irsko

Irsko leží na nejzápadnější výspě Evropy. Zelené pláně tohoto ostrova jsou posety romantickými ruinami hradů a klášterů. Pro ty, kteří dávají přednost rušnější zábavě, jsou tu dvě pulzující velkoměsta – Dublin a Belfast.

Irsko je zemí mnoha protikladů. Najdete tu živé metropole, ale také téměř liduprázdné oblasti, kde se hřebeny kopců svažují k rozeklanému pobřeží Atlantiku a kde dodnes přežívá dědictví keltské minulosti. Během své cesty se budete stále setkávat s kontrasty mezi starým a novým, tradičním a moderním, například celá řada historických budov dnes stojí v těsném sousedství odvážné moderní architektury a kočí, kteří vozí v Killarney návštěvníky v tradičních bryčkách tažených koňmi, vyřizují následující rezervace pomocí chytrých mobilních telefonů.

Geografie a poloha

Na ostrově geograficky nazývaném Irsko se rozkládají dvě země, Irská republika a Severní Irsko. Druhá jmenovaná, která zabírá severovýchodní část ostrova, je oficiálně součástí Velké Británie. Jako celek má Irsko rozlohu 84 288 km2 a měří 485 km od severu na jih a 305 km od západu na východ. Jeho pobřežní linie pak dosahuje úctyhodných 5 630 km. Nízké hřebeny kopců a hor obklopují centrální vápencovou nížinu s celou řadou rašelinišť.

Doprava na ostrově

Veřejná doprava je slabinou Irska. Železniční tratě sice spojují menší města s Dublinem, vzájemné propojení mezi nimi je ale nevalné. Podobně je tomu i s autobusovým spojením. Chcete-li poznat a procestovat venkovské oblasti Irska, asi jedinou pohodlnou možností je mít k dispozici auto.

Trasy v tomto průvodci začínají popisem dvou pěších procházek, při nichž poznáte historickou i moderní tvář hlavního města Irské republiky – Dublinu. Následující výpravy kombinují motorizovanou přepravu a pěší turistiku. Jednotlivé trasy vás provedou po celém ostrově, následují za sebou ve směru pohybu hodinových ručiček po obvodu celého ostrova – z Dublinu dolů podél východního pobřeží, potom podél jižního a zase vzhůru podél západního pobřeží až do Severního Irska. Hrabství Wicklow, přezdívané „zahrada Irska“, je oblíbeným cílem jednodenních výletů z Dublinu. Trasy vás zavedou také do Kilkenny, Waterfordu a na ikonickou pevnost Rock of Cashel – žádné z těchto míst neleží příliš daleko od hlavního tahu Dublin–Cork. Po procházce středověkými uličkami a viktoriánským přístavem města Corku pokračuje putování po malebném pobřeží směrem na západ od Corku, do hrabství Kerry, na poloostrov Dingle a dále do „kraje hradů“ v okolí ústí řeky Shannon, kde lze navštívit vesnici Adare, město Limerick a hrad Bunratty. Odtud vás průvodce povede směrem na sever po západním pobřeží, od prazvláštní vápencové planiny Burren v hrabství Clare do živého města Galway. Jednodenní jízdou přes drsný, ale krásný kraj Connemara se dostanete do Westportu v malebném hrabství Mayo. Dále na sever se nachází město Sligo, které spolu s jeho okolím proslavil básník W. B. Yeats, a posléze hrabství Donegal s nádhernými plážemi. Potom již překročíte hranice Severního Irska, kde na vás čeká metropole Belfast, která prochází v posledních desetiletích výraznou proměnou. A nakonec si můžete dopřát malou zajížďku na úchvatné pobřeží Giant’s Causeway.

Historie a architektura

První osadníci zanechali své stopy po celé zemi, od megalitických hrobek v údolí řeky Boyne až po tajemné kamenné kruhy západně od Corku a v hrabství Kerry. Z pozdějšího období vzkvétajících irských klášterů (6.–9. století) zůstaly zachovány překrásné památky například v údolí Glendalough či u městečka Cashel. V 9. století na ostrov vtrhli coby nezvaní návštěvníci vikingové, kteří byli postupně díky smíšeným sňatkům částečně „absorbováni“ do irské společnosti. Bohatší lidé tehdy bydleli v opevněných domech či hradech, jako jsou Blarney nebo Bunratty. Z kontinentu v tomto období přicházely do Irska také mnišské řády (např. cisterciáci), které vybudovaly nové kláštery, např. Jerpoint Abbey v hrabství Kilkenny.

Rozhodnutí Jindřicha VIII. v roce 1542 zavést v Irsku přímou anglickou nadvládu a protestantismus coby oficiální náboženství (v zemi, která sdílela katolickou víru s odvěkými nepřáteli Anglie, tedy s Francií a Španělskem) mělo dalekosáhlé následky. Opevněná města jako Cork, Galway, Kilkenny či Waterford se stala útočišti nových anglických osadníků, kteří byli do Irska posíláni, aby se zvýšil počet obyvatel loajálních králi.

Teprve 18. a 19. století přineslo klid, byl vybudován jednak georgiánský Dublin, ale také řada nádherných „velkých domů“ (jak se v Irsku říká venkovským zámečkům či panským sídlům), které jsou rozesety po celé zemi; většinu z nich obklopují překrásné zahrady.

Od hladomoru k prosperitě

Pohromou pro Irsko byl tzv. Velký hladomor (Great Famine) v letech 1845–49, který si vyžádal přes 1 milion obětí a další asi 2 miliony lidí byly nuceny odejít ze země. Po hladomoru zůstala rozsáhlá území prakticky vylidněna. Následovalo více než století politického neklidu a ekonomických potíží. Teprve v posledních několika desetiletích se Irsko proměňuje ze zaostalého státu v jednu z nejkosmopolitnějších společností v Evropě s bohatou kulturní scénou (kterou reprezentuje např. spisovatel Seamus Heaney, kapela U2 nebo taneční soubor Riverdance). Rozvoji turismu napomohl především boom nízkonákladových aerolinek. V roce 2013, roce irského dědictví, pak přibylo návštěvníků z USA. V roce 2016 přispělo k nárůstu turistického ruchu uvedení sedmé epizody Hvězdných válek, která se natáčela na ostrůvku Skellig Michael.

Podnebí

Irsko má mírné přímořské klima s nepříliš horkým létem. Nejteplejším měsícem v roce je červenec s průměrnou teplotou 14–15 °C, nejchladnějším potom únor s průměrnou teplotou 4–5 °C.

Srážkové úhrny jsou obecně vyšší v západní části ostrova. Od prosince do března bývá chladno a deštivo prakticky po celé zemi. Zimní dny jsou zde poměrně krátké, o zimním slunovratu zapadá slunce už okolo 16.30. Naproti tomu v létě tu bývá světlo zhruba do 22.00, směrem na sever i déle. Teplé a slunečné počasí tu vládne hlavně v červenci a v srpnu, ovšem ne každý rok. Tyto měsíce jsou také hlavním obdobím dovolených místních obyvatel, čemuž odpovídají ceny i obsazenost ubytování. Nejlepší dobou pro návštěvu Irska je tedy konec jara a začátek podzimu, tj. měsíce květen a červen a potom září a říjen.

Obyvatelstvo

Počet obyvatel Irské republiky přesahuje 5 milionů, populace Severního Irska pak čítá něco přes 1,8 milionu.

Zhruba třetina obyvatel Irské republiky žije v hlavním městě Dublinu, které se potýká se stejnými neduhy jako jiná velkoměsta: s rychlým a stresujícím životním tempem a dopravními zácpami. Více než 40 % populace pak žije ve vzdálenosti do 100 km od metropole. Mimo Dublin je průměrná hustota osídlení 57 osob/km2, ve vzdálenějších oblastech země, jako jsou hrabství Cork nebo Kerry, klesá tento průměr na 27 osob/km2. Chcete-li poznat pravé Irsko, vydejte se právě sem.

Počet obyvatel Irska se během 20. století (zejména kvůli emigraci) postupně snižoval a stabilizoval se vlastně až koncem 80. let, v průběhu dalšího desetiletí pak rostl. Začátek 21. století přinesl nový příliv imigrantů, zejména ze zemí střední a východní Evropy, ale i z Afriky či Brazílie, kde již dlouhá léta v oblasti vzdělávání působili irští misionáři. Ekonomický pokles, způsobený finanční krizí v roce 2008, vedl pro změnu k nárůstu emigrace – mnozí dělníci ze zemí střední a východní Evropy se vrátili domů a někteří Irové se naopak za prací začali stěhovat do zámoří. Stav irské ekonomiky se začal zlepšovat v roce 2014 a ruku v ruce s tím jde i opětovná stabilizace populace.

Politika a ekonomika

Dvě hlavní současné politické strany Irské republiky (obě se hlásí ke konzervativnímu směru) vznikly v letech irské občanské války (1922–23): Fianna Fáil (Vojáci osudu) má tradiční podporu malých farmářů, dělníků a drobných živnostníků, zatímco stranu Fine Gael (Klan Keltů) podporují spíše velcí farmáři a vyšší střední vrstvy. Tradiční rozdělení na pravici a levici v irské politice příliš nefunguje. Vzhledem k poměrnému volebnímu systému jsou vlády většinou koaliční.

Ve staré keltské společnosti lidé dodržovali loajalitu ke kmenovému náčelníkovi zvanému taoiseach (vyslov [týšach]). Moderní irská politika vyrostla na týchž principech – existovalo zde několik rodinných politických dynastií, v nichž se politická funkce předávala z otce na syna či na dceru.

Konflikt v Severním Irsku

Na konci 60. let 20. stol. vypukly politické, ale také etnické a náboženské konflikty v různých částech Irska, především ale v Severním Irsku. Toto období bývá nazýváno The Troubles (Problémy). Jednalo se o spor mezi royalisty, protestanty, kteří chtěli zachovat Severní Irsko jako součást Velké Británie, a irskými nacionalisty, katolíky, kteří žádali odtržení a připojení k Irské republice. V průběhu tohoto téměř 30 let trvajícího konfliktu bylo zabito více než 3500 lidí, z toho asi dvě třetiny civilistů. Na konci 90. let bylo dosaženo určitého kompromisu, v rámci něhož Irská republika pozměnila svou ústavu a vypustila z ní nárok na vládu nad Severním Irskem a republikánská polovojenská organizace IRA souhlasila se složením zbraní. Zvolení protestantští i katoličtí vůdci se následně zavázali, že zasednou do společného shromáždění v Belfastu a budou spolupracovat na lepší budoucnosti Severního Irska.

Ekonomika

Irsko značně zasáhla světová ekonomická krize v roce 2008 způsobená pochybnými praktikami bankéřů a realitních agentur – účet za ni nakonec uhradili daňoví poplatníci. Od roku 2014 se stav ekonomiky začal opět zlepšovat, což mimo jiné dokládá i značný nárůst cen nemovitostí a také vzestup turistického ruchu; rekordní počet návštěvníků byl zaznamenán v roce 2016.

Vřelé přijetí

Nikdo asi nejezdí do Irska kvůli teplému počasí, ani kvůli cenám zboží, které jsou ve srovnání s ostatními zeměmi vyšší. Co však země může bezpochyby nabídnout, je kombinace komfortu a tradiční pohostinnosti v té nejlepší podobě. Lidé v Irsku mají většinou smysl pro humor (někdy trochu specifický) a uchovali si jakousi přirozenou zdvořilost a přátelskost, která se již jinde ve světě vytrácí. Když se návštěvníků zeptáte, co se jim na Irsku líbí nejvíc, velmi často uslyšíte odpověď: „No přece Irové!“

Bar v Limericku

Irská národní knihovna v Dublinu

Georgiánské dveře, Dublin

Při návštěvě Irska si nenechte ujít:

Posezení v tradiční hospodě. Váš pobyt v Irsku nebude úplný, pokud si nedáte v hospůdce pintu tmavého piva Guinness a neposlechnete si tradiční irskou muziku. V severní části ostrova lze doporučit belfastský Crown Liquor Saloon s krásným viktoriánským interiérem (viz str. 92).

Políbení kamene na hradě Blarney. Byť vám pravděpodobně tento symbolický akt nezaručí dar výmluvnosti, který slibuje pověst, i přesto se může jednat o zajímavý zážitek (viz str. 54).

Nákupy irských řemeslných výrobků. Nezapomeňte si z cest přivézt pěkný suvenýr. Nabídka je široká, od waterfordského broušeného skla přes svetry z Aranských ostrovů až po tradiční šperky (viz str. 18).

Projížďku po Ring of Kerry. Na okružní jízdu s nádherným výhledem na moře i na hory budete ještě dlouho vzpomínat (viz str. 60).

Putování georgiánským Dublinem. Při procházkách po některých georgiánských náměstích si budete připadat jako v době jejich vzniku, tedy v 18. století (viz str. 34).

Pobyt na opuštěné mořské pláži. Irsko oplývá spoustou dlouhých písečných pláží. Toužíte-li si odpočinout od lidí, nějaké prázdné a opuštěné pláže najdete v hrabstvích Sligo nebo Donegal na severozápadě země (viz str. 86).

Kostel Panny Marie v Glendalough

Vesnice v kraji Connemara

Irská literatura

Irové milují příběhy – rádi je vyprávějí a rádi jim naslouchají. Předtím než se objevilo psané slovo, byli součástí zdejší kultury kočovní vypravěči zvaní seanchaí, jimž naslouchalo obecenstvo usazené kolem. Tradice slovní improvizace a pohotovosti přetrvává u irských komiků a bavičů dodnes. Satirik a autor Gulliverových cest Jonathan Swift (1667–1745) a také dramatik a básník Oscar Wilde (1854–1900) patří dodnes k nejčtenějším spisovatelům irského původu. Přestože je Irsko poměrně malou zemí, může se pochlubit docela vysokým počtem laureátů Nobelovy ceny za literaturu. Patří mezi ně: George Bernard Shaw (1856–1950), William Butler Yeats (1865–1939), Samuel Beckett (1906–89) a Seamus Heaney (1939–2013). Tradici mají i zdejší literární festivaly, které bývají přátelskou a neformální událostí, při níž se autoři setkávají se svými čtenáři. Největším z nich je Bloomsday (v polovině června), což je čtyřdenní festival připomínající Jamese Joyce a jeho román Odysseus (z roku 1922) odehrávající se v Dublinu (www.bloomsdayfestival.ie).

Kavárna v Kinvaře

Užitečné tipy pro cestu po Irsku

Newgrange. Velká neolitická hrobka Newgrange (www.newgrange.com) leží v údolí řeky Boyne poblíž města Drogheda, severně od Dublinu. Zdálky vypadá jako uměle navršený plochý kopec, ve skutečnosti se však jedná o úžasné dílo prehistorických „inženýrů“ a o jednu z nejlépe dochovaných tzv. komorových hrobek v Evropě. Úzký a nízký tunel vedoucí do centrální pohřební komory je situován tak, aby jím pronikal do nitra komory paprsek vycházejícího slunce pouze v nejkratší den v roce, o zimním slunovratu. Uvnitř pak můžete obdivovat 5 000 let starou techniku nepravé klenby.

Národní knihovna. Zájemci o irskou literaturu by měli navštívit dublinskou Národní knihovnu (Kildare St; www.nli.ie). V rámci dočasných výstav si lze prohlédnout rukopisy, dopisy i první vydání knih irských autorů, jako jsou W. B. Yeats či James Joyce.

James Joyce Centre. Fanoušci spisovatele Jamese Joyce by si v Dublinu neměli nechat ujít návštěvu James Joyce Centre (35 North Great George’s Street; www.jamesjoyce.ie). V rámci prohlídky uvidí různá vydání Joyceových děl a dopisy adresované Noře Barnacle, autorově múze, ocitnou se v místnostech, zařízených tak, jako by si Joyce jen odskočil. Centrum organizuje rovněž přednášky, tematické procházky a festival Bloomsday, připomínající 16. červen 1904, den, kdy se odehrávají události románu Odysseus.

Wexford. Hrabství Wexford sousedí s hrabstvími Wicklow na severu, Carlow a Kilkenny na západě a konečně Waterford na jihu. Jeho dlouhé pobřeží na jihovýchodě se pyšní mnoha písečnými plážemi. Přijedete-li do Irska autem – respektive trajektem do přístavu Rosslare, zastavte se ve Wexfordu ležícím asi 18 km severozápadně od přístavu. Tvoří je několik na sebe navazujících nábřeží a s nimi rovnoběžná hlavní ulice plná malých starosvětských obchůdků a hospůdek. U vesnice Ferrycarrig, asi 5 km severozápadně od Wexfordu u silnice N11, se nachází muzeum pod širým nebem Irish National Heritage Park (www.inhp.com). Tento skanzen představuje dávnou historii a architekturu Irska od doby kamenné (cca 6000 let př. n. l.) až do příchodu Normanů ve 12. století.

Výlet na Great Blasket Island. Na konci poloostrova Dingle se nachází malý přístav Dunquin. Za příznivého počasí odtud vyplouvá několikrát denně v období od Velikonoc do října moderní loď (www.blasketislands.ie), která během 20 minut překoná asi 3 km širokou úžinu oddělující ostrov Great Blasket Island. Na něm navštívíte opuštěné vesničky, cestou po stezce podél útesů si prohlédnete celá hejna mořského ptactva a při troše štěstí uvidíte na pláži i tzv. White Strand lenošící tuleně.

Muzeum lodi Titanic v Belfastu. Pokud vás zajímá historie lodi Titanic a průběh její osudové plavby v r. 1912, zajděte si v Belfastu do Titanic Belfast (www.titanicbelfast.com). Místní mu podle tvaru a barvy přezdívají „ledovec“ – tato budova o 12 000 m2 výstavní plochy má stejnou výšku, jakou měla příď lodi a sídlí v loděnicích firmy Harland & Wolf, kde byl Titanic postaven.

V Dublinu si dejte pintu piva

Čerstvé ústřice z Atlantiku

Stravování

Irsko oplývá výtečnými surovinami, farmářskými produkty a čerstvými rybami, ale až teprve nedávno se světu představila osobitá irská kuchyně „nové generace“, která dokáže tyto suroviny náležitě využít a vytvořit z nich zajímavé pokrmy.

Tradiční irská strava bývala prostá, ale sytá. Chléb a brambory tvořily základ, byly přílohou prakticky každého jídla – dušeného masa ve svátek či ryby v pátek. Ze zeleniny se vařila kaše a salát býval pouze vzácnou pochoutkou v letních měsících. O avokádu či lilku ve většině domácností nikdy neslyšeli. Během jedné jediné generace se ale vše změnilo k nepoznání. Dnes šéfkuchaři pracují s dostupnými kvalitními ingrediencemi, ať se jedná o hovězí či jehněčí z dobytka chovaného na otevřených pastvinách, ryby vylovené z Atlantiku, mléčné výrobky nebo místní kvalitní zeleninu. Dokonce i skromný irský chléb zvaný soda bread, podomácku pečený bez kvasnic a dalších přísad, který byl dříve považován za podřadný, se dočkal uznání pro své nutriční hodnoty a blahodárný vliv na zdraví. Dopřejte si klasickou irskou svačinku – šest syrových ústřic, soda bread a půl pinty tmavého piva. Určitě mu též přijdete na chuť!

Místní kuchyně

Irští kuchaři dnes zpracovávají místní vysoce kvalitní potraviny a kladou důraz na jejich čerstvost, chuť a texturu. Rovněž spolupracují s výrobci, kteří používají tradiční metody při přípravě uzených ryb nebo výrobě uzenin či farmářských sýrů. Mnoho restaurací si pěstuje vlastní zeleninu a bylinky na saláty, případně je zásobují místní pěstitelé. Tento trend se odráží i v přístupu zdejších kuchařských škol, z nichž nejznámější je Ballymaloe Cookery School. Její ředitelka Darina Allen prosazuje už od roku 1983 zásady používání čerstvých lokálních surovin, pokud možno v co nejjednodušší a přirozené úpravě, a v tomto duchu vyškolila už celou řadu dnešních irských kuchařů. Pokud se tedy vypravíte na oběd či na večeři, můžete se spolehnout na kvalitu, a to v drahé restauraci i malém bistru.

Tradiční speciality

Obliba brambor v irské kuchyni stále přetrvává; podávají se nejčastěji šťouchané nebo gratinované, případně ve formě bramborové kaše. Co se masa týče, v poslední době vzrostla obliba steaků, které dnes najdete snad na každém jídelním lístku. K mnoha pokrmům se servíruje i tradiční irský chléb (zpravidla také s máslem). Většina restaurací si peče svůj vlastní, případně jej kupuje od místního pekaře, takže si můžete být jisti, že vždy bude čerstvý.

Hlavní jídlo se podává kolem poledne. Restaurace a hospůdky v tuto dobu nabízejí tzv. carvery lunches: na stole jsou dva až tři druhy pečeného či restovaného masa a zákazníci si sami odkrojí požadovanou porci, k tomu si přidají nějakou sezonní zeleninu a samozřejmě brambory. Další oblíbenou pochoutkou je fish and chips (ryba s bramborovými hranolky), kterou vám většinou zabalí s sebou v pouličních stáncích, ovšem v poslední době se objevuje také na jídelníčcích vyhlášených restaurací, jako například v podniku Fishy Fishy v městečku Kinsale.

Z farmy až na talíř

Původ masa se dá v současnosti v Irsku dohledat. Lehce zjistíte, z které farmy poražený kus pocházel. Irská státní potravinářská agentura totiž spustila program Féile Bia, který má za cíl podpořit, aby zdejší restauratéři nakupovali lokální suroviny a aby o jejich původu informovali své zákazníky. Většina podniků tak opravdu podává jídla připravená z pečlivě vybraných místních surovin. Na podzim a v zimě bývají jídelní lístky navíc obohaceny o zvěřinu, např. jelení, bažantí, kachní či slučí maso.

Farmářské trhy

Farmářské trhy mají v Irsku dlouhou tradici. Nakoupit na nich lze vždy čerstvé potraviny, třeba farmářské sýry, uzeniny a paštiky, tradiční chléb i jiné pečivo, marmelády či různé omáčky a v neposlední řadě čerstvé ovoce a zeleninu nebo již hotové saláty. Podrobnější informace zjistíte na www.irishfarmersmarkets.ie.

Kde se najíst

Lepší restaurace

Ještě před asi 50 lety byste v Irsku jen málokde objevili restauraci mimo hotel, zejména v menších provinčních městech. Dnes je už v tomto směru situace sice jiná, ale ty nejlepší restaurace najdete přesto jen v hotelech, například v Park Hotelu v Kenmare na proslulém Ring of Kerry. I v hlavním městě Dublinu jsou elegantní hotelové restaurace, mezi nejznámější se řadí Cleaver East v hotelu Clarence Hotel, který patří členům kapely U2. Větší hotely provozují dvě nebo i více restaurací, jednu luxusnější a další méně formální. Hotelové restaurace jsou zpravidla otevřené denně, zatímco menší podniky mimo hotely velmi často zavírají po nedělním obědě a v pondělí bývají mimo provoz celý den. Jídla podávaná během oběda bývají o něco levnější než večeře, přičemž některé restaurace mívají speciální výhodnou nabídku pro brzké příchozí, kteří zavítají na večeři např. před 19.00.

Bistra, vinárny a denní bary

Irové tento typ podniků příliš nerozlišují. O všech lze říci, že nabízí neformální příjemné posezení u stolů bez ubrusů. I když vysoká DPH a značné režijní náklady provoz těchto zařízení dosti komplikují, majitelé se je snaží učinit určitým způsobem stylová a osobitá a některým se to daří velmi dobře – za všechny jmenujme podniky Bloom Brasserie na Baggot Street v Dublinu, Chart House v městečku Dingle nebo White Gable Restaurant v Moycullenu. Stále populárnější je nabídka tapas, tedy malých porcí různých chuťovek, o které se může podělit celá parta hostů – tak to dělají například v Market Baru v Dublinu. Pokud je zrovna na měnovém trhu slabší britská libra, ještě levněji se najíte v Severním Irsku: v Belfastu nakoukněte do denních barů na Botanic Avenue, dostanete tam dobré jídlo za téměř studentské ceny.

Hospody

Po zavedení zákazu kouření ve stravovacích zařízeních a barech se i hospody musely přizpůsobit nové situaci. Téměř v každé dnes dostanete i kávu nebo čaj, všude mají kávovar na výrobu espresa. V mnoha hospodách se nyní také podává jídlo, často v rámci celodenního menu (polévky, sendviče, saláty a pár teplých jídel), někdy formou samoobslužného bufetu zvaného carvery lunch. Nejlepší hospodskou stravu najdete v podnicích, které mají přes poledne a navečer speciální nabídku (třeba Locke Bar v Limericku). Většina hospod přestává podávat jídlo kolem 21.00. Některé hospody, jako například Vaughan’s Anchor Inn v Liscannoru, se v podstatě přeměnily na restauranty s obsluhou u stolů. Jiné, jako Moran’s Oyster Cottage v Kilcolganu, mají zvlášť restaurant s podáváním jídel a zvlášť bar. Dětem je do většiny hospod přes den vstup s rodiči dovolen, někde mají dokonce dětské koutky a nabízí dětské porce.

Denní kavárny

Od té doby, co se i Irové naučili pít skutečně kvalitní kávu, přibyla v zemi spousta stylových kaváren. Ty většinou připravují i něco malého k zakousnutí – někdy slaný koláč či zákusky, sendviče, saláty a polévky, jindy třeba i těstoviny.

Nápoje

Irské tmavé pivo

Irská whiskey

Pokud prochladnete, není nic lepšího, než si dát horkou whiskey, nejlépe u praskajícího krbu. Její příprava je jednoduchá: do sklenice s trochou vařící vody zamíchejte lžičku hnědého cukru, přidejte plátek citronu s několika zapíchanými hřebíčky a nakonec samozřejmě pořádného panáka whiskey. Pokud je na vás tento nápoj moc silný, dolejte si horkou vodu podle libosti a nechejte se jím prohřát až po konečky zkřehlých prstů.

Tmavé pivo a irský chléb

Káva na irský a na italský způsob

Čerstvá zelenina na farmářském trhu

Irské rybí karbanátky

Ústřice v Kinsale