1  Abeceda a výslovnost

1.1  Výslovnost estonské abecedy

a

[a:]

i

[i:]

q

[ku:]

v

[ve:]

b

[be:]

j

[jot:]

r

[er]

w

[kaksisve:]

c

[tse:]

k

[ka:]

s

[es]

õ

[E]

d

[de:]

l

[el:]

š

[Sa:]

ä

[H:]

e

[e:]

m

[em:]

z

[set:]

ö

[F:]

f

[ef:]

n

[en:]

ž

[Se:]

ü

[y]

g

[ge:]

o

[o:]

t

[te:]

x

[iks:]

h

[ha:]

p

[pe:]

u

[u:]

y

[igrek:]

1.2  Výslovnost samohlásek

Samohlásky (vokály) estonského hláskového systému jsou a, e, i, o, u, õ, ä, ö, ü, (y).

Samohlásky a, e, i, o, u vyslovujeme velmi podobně jako v češtině. Je však třeba věnovat pozornost výslovnosti samohlásek õ, ä, ö, ü.

õ

[E] středová samohláska, trochu jako anglický člen a , ale uzavřenější

ä

[a] hodně otevřené e (srov. např. anglické ma n)

ö

[F] polozavřené a mírně zaokrouhlené o (srov. např. německé Ö sterreich)

ü

[y] zavřené a zaokrouhlené i (srov. např. německé ü ber)

Samohláska y se vyskytuje velice zřídka, a to v cizích slovech. Její výslovnost závisí na výslovnosti slova v původním jazyce.

V estonštině se často vyskytují i tzv. dvojhlásky (diftongy) složené ze dvou samohlásek. Na první pozici může stát jakákoliv ze samohlásek, avšak na druhé pozici může být pouze a, e, i, o nebo u. Dvojhláskou může být například ai (sai), ea (pea) nebo oe (soe).

1.2.1  Délka

Estonština rozlišuje krátké, dlouhé a tzv. předlouhé samohlásky.

Dlouhé samohlásky se zapisují zdvojeně a dlouze se vyslovují. Předlouhé samohlásky se zapisují stejně jako samohlásky dlouhé a vyslovují se přehnaně dlouze.

Délka samohlásky může často změnit význam slova, případně jeho pád.

ma

já

maa

země

ke ra

koule

kee ra

otoč se

ki ri

dopis

kii re

rychlý

ko li

stěhuj se

koo li

do školy

su ri

zemřel

suu ri

velcí (v partitivu)

vä rin

třes

vää rin

zasloužím si

mü rin

rachot

müü ri

zeď (v partitivu)

Předlouhá samohláska vyjadřuje u některých slov rozdíl mezi pády, které jsou vyjádřeny stejnými tvary.

NOM

baar (bar)

jaam (nádraží)

kool (škola)

köök (kuchyň)

GEN

baari

jaama

kooli

köögi

PART

baa ri

jaa ma

koo li

köö ki

ILL

baa ri

jaa ma

koo li

köö ki

Více viz kap. Pády.

1.3  Výslovnost souhlásek

Estonské souhlásky jsou b, (c), d, f, g, h, j, k, l, m, n, p, (q), r, s, š, z, ž, t, v, (w), (x).

Souhlásky uvedené v závorkách se vyskytují pouze v cizích jménech, cizích slovech a termínech.

1.3.1  Délka

U souhlásek rozlišujeme trojí délku, mohou být krátké, dlouhé a předlouhé.

Dlouhé souhlásky zapisujeme stejně jako dlouhé samohlásky zdvojeným písmenem, např. kk, pp, tt. Takovýmto dlouhým souhláskám říkáme gemináty. I ty se v různých pádech mohou vyskytovat v předlouhé podobě.

Estonské souhlásky mají téměř stejnou výslovnost jako české. Výjimkou jsou však souhlásky dlouhé a předlouhé, které čeština nezná. Zdvojené souhlásky se vyskytují pouze uprostřed slova a při jejich vyslovování jakoby podržíme dech chvíli na jednom místě a tím souhlásku prodloužíme. Předlouhou souhlásku vyslovujeme s dalším zdůrazněním její délky.

Délka souhlásky může stejně jako délka samohlásky změnit význam slova či jeho pád. Je proto třeba věnovat pozornost výslovnosti.

kas

tázací slovo

kass

kočka

kin o

kino

kinn o

do kina

kus

kde

kuss

pst (tiše)

maj a

dům

majj a

do domu

Předlouhé souhlásky vyslovujeme s mírně přehnanou délkou.

NOM

linn (město)

mets (les)

tramm (tramvaj)

troll (trolejbus)

GEN

linna

metsa

trammi

trolli

PART

linn a

mets a

tramm i

troll i

ILL

linn a

mets a

tramm i

troll i

1.3.2  Změkčení

V estonštině existují i tzv. změkčené (palatalizované) souhlásky. V pravopisu se tento jev neodráží, je třeba si příklady slov, ve kterých se změkčené souhlásky vyskytují, pamatovat.

Změkčené souhlásky se vyslovují pro češtinu nezvykle. Měkké estonské l se vyslovuje podobně jako slovenské ľ, ostatní (n, s, t) neodpovídají českým ň, š, ť, ale jedná se opravdu o změkčené n, s, t.

hall

sall

pall

pann

vann

õnn

kass

tass

uss

kott

pott

rott

Jako pomůcku při výslovnosti estonských změkčených souhlásek si lze představit, že se je snažíte vyslovit skutečně infantilně.

1.4  Přízvuk a intonace

Stejně jako v češtině je hlavní přízvuk domácích estonských slov vždy na první slabice. U slov cizího původu může být i na jiné než první, pokud je tato slabika dlouhá (Itaalia, šokolaad).

Vedlejší přízvuky pak leží na lichých slabikách uvnitř slova.

Dvě přízvučné slabiky nestojí za sebou, výjimkou jsou složená slova.

'maan'tee        silnice

'koos'töö        spolupráce

2  Střídání kmenových souhlásek

Termínem střídání kmenových souhlásek, jinými slovy také střídáním stupňů, označujeme kmenovou alternaci. V estonštině se slova ohýbají, tj. skloňují a časují, pomocí různých sufixů (znaků, koncovek, slovotvorných přípon ap.), které se připojují ke kmenům daných slov.

lumi

sníh

lume s

ve sněhu

viga

chyba

vea d

chyby

poeg

syn

poja ga

se synem

Kmen může být ve dvou stupních - v silném a slabém. Danou variantu kmene vybíráme s ohledem na příponu, kterou chceme ke kmeni připojit.

Střídání stupňů se projevuje v prvních třech pádech (nominativ, genitiv, partitiv), ze kterých pak pomocí koncovek tvoříme ostatní pádové tvary. U těchto třech pádových tvarů dochází buď ke střídání přímému (silný, slabý, silný kmen) nebo ke střídání obrácenému (slabý, silný, slabý kmen).

2.1  Střídání kmenové souhlásky

2.1.1  Přímé střídání stupňů

Jde o typ střídání, kdy kmen střídá silnou variantu za slabou.

SILNÝ STUPEŇ

SLABÝ STUPEŇ

SILNÝ STUPEŇ

kott

kot i

kott i

poiss

pois i

poiss i

Silný stupeň je vždy v nominativu a partitivu, slabý stupeň je v genitivu.

Více viz kap. Pády.

NOM

kott

poiss

koht

kuld

GEN

kot i

pois i

koha

kulla

PART

kott i

poiss i

koht a

kuld a

2.1.2  Obrácené střídání stupňů

Jde o typ střídání, kdy kmen střídá slabou variantu za silnou.

SLABÝ STUPEŇ

SILNÝ STUPEŇ

SLABÝ STUPEŇ

aken

akn a

aken t

rat as

ratt a

rat ast

U obráceného střídání stupňů je nominativ a partitiv ve slabém stupni vokalického kmene. V genitivu je stupeň silný.

NOM

tõlg e

rat as

mõt e

rõõmus

GEN

tõlk e

ratt a

mõtt e

rõõms a

PART

tõlg et

rat ast

mõt et

rõõms at

2.1.3  Přehled kombinací pro střídání stupňů

Střídání stupňů se dělí na tzv. kvantitativní (např. kk-k) a kvalitativní (t-d).

Kvantitativní

U kvantitativního střídání dochází ke změně délky kmenové souhlásky.

SILNÝ STUPEŇ

SLABÝ STUPEŇ

kk

k

kokk-kok a

pp

p

lipp-lip u

tt

t

kott-kot i

ss

s

poiss-pois i

Kvalitativní

U kvalitativního střídání dochází ke změně kmenové souhlásky.

SILNÝ STUPEŇ

SLABÝ STUPEŇ

p

b

karp-karb i

t

d

tort-tord i

k

g

rääkima-rääg in

nd

nn

vendi-venn a

nd

n-

suund-suun a

ld

ll

kuld-kull a

ld

l-

keeld-keel u

rd

rr

kord-korr a

b

-

tub a-toa

g

-

lug eda-loen

d

-

õd e-õe

sk

s-

oskama-os ata

ht

h-

koht-koh a

b

v

leib-leiv a

Ve slovech jako aeg (čas) a poeg (syn) dochází ke změně e - j mezi dvěma samohláskami: aeg - aja, poeg - poja. Slova jako aed (zahrada) mění e - i: aed - aia. U slov jako asi (věc) a nali (vtip) dochází ke změně i - j: asi - asja, nali - nalja.

U některých víceslabičných jmen jako puder (kaše) a sõber (přítel) dochází při skloňování k vypuštění samohlásky v koncovce: puder - pudru, sõber - sõbra.

U některých slov může docházet ke změně kmenové samohlásky a zároveň k vypuštění další hlásky. Slovo aed (zahrada) mění samohlásku e - i a zároveň vypouští kmenové -d-: aed - aia.

Některá jména jako pääse (kartička ke vstupu), võti (klíč) nebo liige (člen) přibírají v silném kmeni koncovku -me, tedy: pääse - pääsme, võti - võtme, liige - liikme.

U některých adjektiv končících na -e jako tore (skvělý) dochází při skloňování k rozšíření kmene o koncovku -da, tedy: tore - toreda, tihe - tiheda.

3  Podstatná a přídavná jména

Mezi jména řadíme v estonštině všechna slova, která se mohou ohýbat v čísle a pádě, jsou to podstatná jména, přídavná jména, zájmena a číslovky. Všechna jména, včetně zájmen a číslovek, mají stejné koncovky a princip jejich skloňování je stejný. Avšak kmeny některých zájmen a číslovek jsou specifické, proto si jejich skloňování vysvětlíme v samostatných kapitolách.

3.1  Jmenné kategorie a slovní kmeny

Jmenné kategorie estonštiny jsou číslo a pád, tzn. že se estonská jména skloňují v čísle a pádě. Pádové koncovky, stejně jako koncovku množného čísla, připojujeme ke kmeni slova.

Estonština nemá rod! Všechna podstatná jména, přídavná jména i zájmena mají pouze jeden tvar, který nerozlišuje ani mužský, ani ženský rod.

tema        on, ona

õpilane        žák, žákyně

hea        dobrý, dobrá, dobré

3.2  Pády

Estonština má čtrnáct pádů. Jsou to nominativ (NOM), genitiv (GEN), partitiv (PART), illativ (ILL), inessiv (INES), elativ (ELAT), allativ (ALL), adessiv (ADES), ablativ (ABL), translativ (TRANS), terminativ (TERM), essiv (ESS), abessiv (ABES) a komitativ (KOM).

J. Č.

MN. Č.

NOM

kass, ratas,

kass-i-d, ratt-a-d ,

eestlane

eestla-se-d

GEN

kass-i, ratt-a ,

kass-i-de, rataste ,

eestla-se

eestla-s-te

PART

kass-i, rata-st ,

kass-e, ratt-a-id ,

eestla-st

eestla-s-i

ILL

kass-i-sse, ratt-a-sse ,

kass-i-de-sse, ratas-te-sse ,

eestla-se-sse

eestla-s-te-sse

INES

kass-i-s, ratt-a-s

kass-i-de-s, ratas-te-s

ELAT

kass-i-st, ratt-a-st

kass-i-de-st, ratas-te-st

ALL

kass-i-le, ratt-a-le

kass-i-de-le, ratas-te-le

ADES

kass-i-l, ratt-a-l

kass-i-de-l, ratas-te-l

ABL

kass-i-lt, ratt-a-lt

kass-i-de-lt, ratas-te-lt

TRANS

kass-i-ks, ratt-a-ks

kass-i-de-ks, ratas-te-ks

TERM

kass-i-ni, ratt-a-ni

kass-i-de-ni, ratas-te-ni

ESS

kass-i-na, ratt-a-na

kass-i-de-na, ratas-te-na

ABES

kass-i-ta, ratt-a-ta

kass-i-de-ta, ratas-te-ta

KOM

kass-i-ga, ratt-a-ga

kass-i-de-ga, ratas-te-ga

V estonštině se u všech jmen učíme tvary prvních tří pádů jednotného čísla (tedy nominativu, genitivu a partitivu). Těm říkáme gramatické pády.

Ostatní tvary jednotného čísla a nominativ čísla množného tvoříme přidáním pádové koncovky ke genitivnímu tvaru jednotného čísla (kass - kassi - kassiga).

Genitiv množného čísla tvoříme z partitivu čísla jednotného (kass-i - kassi-de). Ostatní tvary množného čísla (mimo partitiv) pak tvoříme z genitivu množného čísla.

Více viz kap. Partitiv množného čísla.

3.2.1  Genitiv jednotného čísla

Tvar genitivu jednotného čísla je slovníkovým tvarem, který se musíme naučit. Z něj se poté tvoří všechny ostatní pádové tvary jednotného čísla.

Genitivní koncovku tvoří samohlásky -a, -e, -i, -u, navíc dochází ke střídání stupňů.

Některá estonská slova nemají žádnou genitivní koncovku. U mnoha krátkých dvojslabičných slov (ema, isa) končících samohláskou odpovídá genitivní tvar nominativu, tedy ema - ema, isa - isa. Stejně se chovají i jednoslabičná slova zakončená dlouhou samohláskou či dvojhláskou (maa - maa).

U dvou- a víceslabičných slov lze genitiv určit na základě jejich přípony či koncovky, která se poté ve všech slovech chová stejným způsobem. Často se setkáme např. s následujícími vzory:

-NE

-NIK/ LIK

-KAS

-KOND

NOM

eestlane

kirjanik

pastakas

ülikond

GEN

eestlase

kirjaniku

pastaka

ülikonna

Některá dvojslabičná podstatná jména (habe, ase, süda) přibírají v genitivu koncovku -me, tedy habe - habeme, ase - aseme, süda - südame.

Výpůjčky z cizích jazyků končící na souhlásku tvoří genitiv jednotného čísla pomocí koncovky -i, tedy parlament - parlamendi, telefon - telefoni.

3.2.2  Partitiv jednotného čísla

Tvar partitivu jednotného čísla je slovníkovým tvarem, který se musíme naučit. Tvoří se z něj dále tvar genitivu množného čísla.

Partitivní koncovkou je nejčastěji -t, -d. U mnoha slov je však partitivní tvar tvořen genitivní koncovkou a partitivním kmenem.

NOM

raamat

puu

kool

kott

GEN

raamatu

puu

kooli

koti

PART

raamatut

puud

kooli

kotti

Partitivní tvar slova užívá stejný kmen jako tvar nominativní.

NOM

koht

tund

poeg

varvas

GEN

koha

tunni

poja

varba

PART

koht a

tund i

poega

varvast

U dvou a víceslabičných slov lze partitiv, stejně jako genitiv, určit na základě jejich přípony či koncovky, která se poté ve všech slovech chová stejným způsobem. Často se setkáme např. s následujícími vzory:

-NE

-NIK/-LIK

-KAS

-KOND

NOM

eestlane

kirjanik

pastakas

ülikond

GEN

eestlase

kirjaniku

pastaka

ülikonna

PART

eestlast

kirjanikku

pastakat

ülikonda

3.2.3  Ostatní pády jedn. čísla + nominativ množného čísla

Illativ, inessiv, elativ, allativ, adessiv, ablativ, translativ, terminativ, essiv, abessiv a komitativ jednotného čísla a nominativ množného čísla se tvoří přidáním pádové koncovky ke genitivnímu tvaru daného slova.

NOM

-

koer

GEN

-

koera

PART

-, -t, -d

koera

ILL

-, -sse

koerasse

INES

-s

koeras

ELAT

-st

koerast

ALL

-le

koerale

ADES

-l

koeral

ABL

-lt

koeralt

TRANS

-ks

koeraks

TERM

-ni

koerani

ESS

-na

koerana

ABES

-ta

koerata

KOM

-ga

koeraga

NOM mn.č.

-d

koerad

3.2.4  Illativ jednotného čísla

Illativ jednotného čísla některých slov má vedle standardní koncovky -sse přidané ke genitivnímu kmeni (maja - majasse) ještě krátký tvar. Ten vzniká změnou kmene (majja).

Pokud je slovo schopné tvořit krátký illativ, dává se mu přednost.

NOM

teater (divadlo)

juuksur (holič)

linn (město)

kool (škola)

GEN

teatri

juuksuri

linna

kooli

ILL

teatrisse

juuksurisse

linnasse

koolisse

krátký ILL

-

-

linn a

koo li

NOM

hotell (hotel)

maja (dům)

tuba (pokoj)

kino (kino)

GEN

hotelli

maja

toa

kino

ILL

hotellisse

majasse

toasse

kinosse

krátký ILL

hotell i

majj a

tuppa

kinn o

3.2.5  Terminativ, essiv, abessiv, komitativ

Poslední čtyři pády se vyznačují tím, že se při jejich použití skloňuje pouze poslední skloňované slovo. Předcházející slova jsou vždy v genitivu.

Pro zapamatování tohoto pravidla se používá pomůcka nina taga (za nosem).

NOM

hea mees

hea suur mees

TERM

hea meheni

hea suure meheni

ESS

hea mehena

hea suure mehena

ABES

hea meheta

hea suure meheta

KOM

hea mehega

hea suure mehega

3.2.6  Genitiv množného čísla

Genitiv množného čísla se tvoří přidáním koncovky -de, -te ke tvaru partitivu čísla jednotného.

Pokud partitiv jednotného čísla nemá žádnou koncovku nebo má koncovku -d, pak má genitiv množného čísla koncovku -de. Jestliže má partitiv jednotného čísla koncovku -t, má genitiv množného čísla koncovku -te.

NOM j. č.

ema

maa

raamat

PART j. č.

ema

maad

raamatut

GEN mn.č.

emade

maade

raamatute

3.2.7  Partitiv množného čísla

Existuje několik způsobů tvoření partitivu množného čísla. Vždy je však v silném stupni!

Změna koncové samohlásky

Jedná se o krátký tvar partitivu množného čísla. Tvoříme ho z partitivu čísla jednotného změnou koncové samohlásky. Pravidla pro tvorbu tohoto tvaru jsou následující:

i - e

NOM j.č.

kass

kott

rong

PART j. č.

kassi

kotti

rongi

PART mn.č.

kasse

kotte

ronge

e - i

Pokud není tvar partitivu jednotného čísla zakončen samohláskou (laps - last), použijeme k vytvoření tvaru partitivu množného čísla koncovou samohlásku genitivu jednotného čísla. Ten je zakončen samohláskou (lapse - lapsi).

Tvar partitivu množného čísla je vždy v silném stupni, i když je v těchto případech tvořen pomocí genitivní koncovky, přičemž genitiv jednotného čísla může být i ve stupni slabém.

NOM j.č.

hirv

laps

inimene

GEN j.č.

hirve

lapse

inimese

PART j. č.

hirve

last

inimest

PART mn.č.

hirvi

lapsi

inimesi

u - e

NOM j.č.

laul

paks

elanik

PART j. č.

laulu

paksu

elanikku

PART mn.č.

laule

pakse

elanikke

a - i, u, e

NOM j. č.

koer

sõna

tuba

PART j. č.

koera

sõna

tuba

PART mn.č.

koeri

sõnu

tube

Změna koncového a - i, u, e při tvorbě partitivu množného čísla se ve většině případů řídí dle samohlásky v kmeni slova. Slova, která mají v kmeni samohlásky a, i, õ nebo dvojhlásku ei a v partitivu jednotného čísla koncovku -a, použijí pro partitiv množného čísla koncovku -u.

NOM j. č.

sa da

ki ri

sõ na

hei n

PART j. č.

sada

kirja

sõna

heina

PART mn.č.

sadu

kirju

sõnu

heinu

Slova, která mají v kmeni samohlásky e, o, u, ä, ü a v partitivu jednotného čísla koncovku -a, použijí v partitivu množného čísla koncovku -i.

NOM j. č.

se pp

ko rd

ku mb

pä ev

kü lm

PART j. č.

seppa

korda

kumba

päeva

külma

PART mn.č.

seppi

kordi

kumbi

päevi

külmi

Koncovka -id

Partitiv množného čísla tvořený koncovkou -id užívají slova, jejichž partitiv jednotného čísla je tvořen koncovkami -d, -t.

NOM j. č.

maa

suu

tänav

hammas

PART j. č.

maad

suud

tänavat

hammast

PART mn.č.

maid

suid

tänavaid

hambaid

Koncovka -sid

Partitiv množného čísla tvořený koncovkou -sid užívají slova o dvou krátkých slabikách. Tento tvar funguje i jako paralelní varianta u slov, která tvoří partitiv množného čísla pomocí změny koncové samohlásky, a u slov, která mají v partitivu jednotného čísla koncovku -d.

NOM j. č.

ema

nimi

tund

maa

PART j. č.

ema

nime

tundi

maad

PART mn.č.

emasid

nimesid

tundisid

maasid

3.2.8  Ostatní pády množného čísla

Illativ, inessiv, elativ, allativ, adessiv, ablativ, translativ, terminativ, essiv, abessiv a komitativ množného čísla se tvoří přidáním pádové koncovky ke tvaru genitivu množného čísla daného slova.

J. Č.

MN. Č.

NOM

-

koer

-d

koerad

GEN

-

koera

-de, -te

koerte

PART

-, -t, -d

koera

-, -id, -sid

koeri

ILL

-, -sse

koerasse

-sse

koertesse

INES

-s

koeras

-s

koertes

ELAT

-st

koerast

-st

koertest

ALL

-le

koerale

-le

koertele

ADES

-l

koeral

-l

koertel

ABL

-lt

koeralt

-lt

koertelt

TRANS

-ks

koeraks

-ks

koerteks

TERM

-ni

koerani

-ni

koerteni

ESS

-na

koerana

-na

koertena

ABES

-ta

koerata

-ta

koerteta

KOM

-ga

koeraga

-ga

koertega

3.2.9  Využití jednotlivých pádů

Estonské pády lze rozdělit dle způsobu využití na gramatické, místní a ostatní.

Gramatické pády

Mezi gramatické pády řadíme nominativ, genitiv a partitiv.

NOMINATIV

Nominativ zastává ve větě především funkci podmětu.

Mees sõidab Tallinna.        Muž jede do Tallinu.

Õpilane teeb kodutööd.        Žák dělá domácí úkol.

Laps käib lasteaias.        Dítě chodí do školky.

Funguje jako tzv. predikativ, nositel významu přísudku jmenného se sponou.

Tema on õpetaja.        On je učitelem.

Meie oleme eestlased.        My jsme Estonci.

Kass on hall.        Kočka je šedá.

Za jistých podmínek může fungovat ve větě i jako předmět, pokud je podmět věty nevyjádřený. Typickým příkladem je rozkazovací věta.

Viska prügi ära!        Vyhoď odpadky!

Kutsuge abi!        Sežeňte pomoc!

Palun kustuta tuli ära.        Prosím, zhasni světlo.

GENITIV

Genitiv plní v estonštině přivlastňovací funkci.

naise probleem        ženin problém

Eesti ajalugu        dějiny Estonska

sõbra õde        kamarádova sestra

Ve větě funguje jako tzv. totální předmět. Ten používáme v případech, kdy je děj jasně ohraničený a věta je kladná.

Zjednodušeně lze říct, že genitivní předmět použijeme tam, kde nelze použít předmět partitivní, pro který existuje soubor pravidel.

Ma ostsin uue raamatu.        Koupil jsem si novou knihu.

Mees kirjutas naisele kirja.        Muž napsal ženě dopis.

Leidsin kuulutuse ajalehest.        Našel jsem inzerát v novinách.

PARTITIV

Základní funkcí partitivu je tzv. partitivní předmět. Ten funguje jako protiklad totálního (genitivního) předmětu.

Ma loen raamatut.        Čtu knihu.

Tema otsib tööd.        On hledá práci.

Ma ei saa meili saata.        Nejde mi odeslat e-mail.

Předmět v partitivu se používá za následujících podmínek:

*  věta je záporná

Ma ei lugenud seda raamatut.        Nečetl jsem tuto knihu.

Ma ei armasta lugemist.        Nerad čtu.

Ta ei söö maasikaid.        Nejí jahody.

*  děj věty není ukončen

Tüdruk kirjutas kirja.        Dívka psala dopis. (Nemusel být dopsán.)

Kas sa loed mõnda raamatut?        Čteš nějakou knihu?

Kes oskab eesti keelt?        Kdo umí estonsky?

*  k ději dochází opakovaně

Hommikuti söön müstlit jogurtiga.        Ráno jídám müsli s jogurtem.

Esmaspäeviti mängin tennist.        V pondělí hrávám tenis.

Talviti teen lumememmesid.        V zimě stavím sněhuláky.

*  předmětem věty je věc v neurčitém množství nebo látkové povahy

Kas sulle meeldib vett juua?        Piješ rád vodu?

Vihma sajab.        Prší.

Ostsin kartuleid.        Koupil jsem brambory.

Dále partitiv funguje jako partitivní podmět v tzv. existenciální větě. Ta vyjadřuje, že se někde něco nachází.

Linnas on inimesi.        Ve městě jsou lidé.

Meres on kalu.        V moři jsou ryby.

Loomaaias on tiigreid.        V zoo jsou tygři.

Partitiv následuje vždy za číslovkami vyššími než jedna a za výrazy vyjadřujícími množství.

kolm aastat        tři roky

viiskümmend kaks inimest        padesát osm lidí

palju kasse        mnoho koček

Místní pády

Místní pády se dělí na vnitřní (illativ, inessiv, elativ) a vnější (allativ, adessiv, ablativ) podle toho, zda označují vnitřní (majas - v domě) či vnější (riiulil - na polici) umístění.

Vyjadřují umístění pomocí dvou směrových pádů (odkud, kam) a jednoho statického (kde). Umístění nemusí být jen místní, ale i časové, abstraktní či v přeneseném významu.

V estonštině nemusí vnitřní a vnější umístění fungovat vždy stejně jako v češtině.

a)  Vnitřní

Vyjadřují vnitřní umístění.

ILLATIV

Vyjadřuje umístění někam.

Sõidame Pärnusse.        Jedeme do Pärnu.

Tõime arvuti majja.        Donesli jsme počítač do domu.

Anni on armunud Madisesse.        Anni je zamilovaná do Madise.

INESSIV

Vyjadřuje umístění uvnitř.

Minu sõbranna elab Haapsalus.        Moje kamarádka žije v Haapsalu.

Kass lamab minu voodis.        Kočka leží v mé posteli.

Olen sündinud veebruaris.        Narodil jsem se v únoru.

ELATIV

Vyjadřuje směr odněkud. Používá se i pro vyjádření materiálu, původu či námětu.

Olen pärit Narvast.        Pocházím z Narvy.

Tool on tehtud puust.        Židle je vyrobena ze dřeva.

Võta mantel seljast.        Sundej si kabát (z těla).

Ta räägib liiga palju toidust.        Mluví příliš mnoho o jídle.

Používá se i ve srovnání.

Ta on minust noorem.        Je mladší než já.

b)  Vnější

Vyjadřují vnější umístění.

ALLATIV

Vyjadřuje směr někam. Označuje též adresáta a používá se také se slovesem meeldima - mít rád.

Ta tahab kolida Saksamaale.        Chce se přestěhovat do Německa.

Ma ütlen seda oma emale!        Řeknu to své matce!

Mulle meeldivad kassid.        Mám rád kočky.

ADESSIV

Vyjadřuje umístění někde (vně). Dalším frekventovaným užitím je vyjádření českého slovesa mít.

Indrek elab välismaal.        Indrek žije v cizině.

Laupäeval tuleb vanaema.        V sobotu přijede babička.

Vennal ei ole lapsi.        Bratr nemá děti.

ABLATIV

Vyjadřuje směr odněkud (zvenku). Používá se i k vyjádření původu (životného).

Indrek tuli välismaalt koju.        Indrek přijel domů ze zahraničí.

Sain vanaemalt kingituse.        Dostal jsem dárek od babičky.

Kuulsin seda Jussilt.        Slyšel jsem to od Jusse.

Ostatní pády

Mezi ostatní pády řadíme translativ, terminativ, essiv, abessiv a komitativ.

TRANSLATIV

Vyjadřuje účel, změnu stavu a určení časového termínu (do kdy, na jakou dobu).

Minu isa jäi haigeks.        Můj otec onemocněl.

See vesi pole joomiseks.        Tato voda není na pití.

Peame selle homseks ära tegema.        Musíme to do zítra udělat.

Läheme koju kaheks nädalaks.        Jedeme na dva týdny domů.

TERMINATIV

Vyjadřuje hranici jakéhokoliv charakteru (časovou, místní, aj.).

Pood on lahti kella kuueni.        V obchodě je otevřeno do šesti.

Temperatuur tõusis viie kraadini.        Teplota stoupla k pěti stupňům.

See tee viib majani.        Tato cesta vede k domu.

ESSIV

Vyjadřuje roli nebo stav (jako).

Minu ema töötab õpetajana.        Moje matka pracuje jako učitelka.

Ta näib haigena.        Vypadá nemocně.

Armununa on ta julge.        Když je zamilovaná, je odvážná.

ABESSIV

Vyjadřuje nepřítomnost, nedostatek něčeho (bez).

Joon kohvi piimata.        Piji kávu bez mléka.

Ma jäin sõpradeta.        Zůstal jsem bez přátel.

Õlu ilma alkoholita pole hea.        Pivo bez alkoholu není dobré.

KOMITATIV

Vyjadřuje přítomnost něčeho, dále prostředek, způsob a lze jej použít i pro časové určení.

Joon kohvi piimaga.        Piji kávu s mlékem.

Ma läksin kinno oma isaga.        Šel jsem do kina se svým otcem.

Sõidan Tallinna rongiga.        Jedu do Tallinu vlakem.

Ta vaatas mind säärase imeliku näoga.        Sledoval mě takovým divným pohledem.

Kas sa tegid selle kümne minutiga ära?        Tys to udělal za deset minut?

3.3  Stupňování přídavných jmen

Estonská přídavná jména lze stupňovat. Stejně jako v češtině tvoříme tzv. druhý a třetí stupeň.

3.3.1  Druhý stupeň

Druhý stupeň přídavného jména slouží k vyjádření zvýšení míry (velký - větší). Tvoří se přidáním koncovky -m ke genitivnímu tvaru slova.

1. STUPEŇ

2. STUPEŇ

suur

suurem

noor

noorem

tore

toredam

Některá přídavná jména s dvojslabičným genitivem končící na -a či -u mění koncový vokál na -e. U víceslabičných slov to neplatí.

1. STUPEŇ

GEN J. Č.

2. STUPEŇ

vana

vana

vane m

paks

paksu

pakse m

pikk

pika

pike m

1. STUPEŇ

GEN J. Č.

2. STUPEŇ

madal

madala

madala m

imelik

imeliku

imeliku m

sõbralik

sõbraliku

sõbraliku m

Existují slova, která mají 2. stupeň nepravidelný. Je jich jen několik a je nutné si je zapamatovat. Nejčastěji užívanými jsou hea (dobrý), väike (malý) a lühike (krátký).

1. STUPEŇ

GEN J. Č.

2. STUPEŇ

hea

hea

parem

väike

väikese

väiksem

lühike

lühikese

lühem

Skloňování 2. stupně přídavných jmen

Přídavná jména v druhém stupni se skloňují následujícím způsobem.

J. Č.

MN. Č.

NOM

noorem

nooremad

GEN

noorema

nooremate

PART

nooremat

nooremaid

ILL

nooremasse

noorematesse

INES

nooremas

nooremates

ELAT

nooremast

noorematest

ALL

nooremale

noorematele

ADES

nooremal

noorematel

ABL

nooremalt

noorematelt

TRANS

nooremaks

nooremateks

TERM

nooremani

nooremateni

ESS

nooremana

noorematena

ABES

nooremata

nooremateta

KOM

nooremaga

noorematega

Druhý stupeň přídavných jmen se často využívá pro vyjádření srovnání.

Ta on minust noorem.        Je mladší než já.

Ma olen vanem kui minu õde.        Jsem starší než moje sestra.

3.3.2  Třetí stupeň

Třetí stupeň přídavného jména slouží k vyjádření největší míry (velký - největší). Tvoří se pomocí zájmena kõige a přídavného jména ve 2. stupni.

1. STUPEŇ

2. STUPEŇ

3. STUPEŇ

suur

suurem

kõige  suurem

noor

noorem

kõige  noorem

tore

toredam

kõige  toredam

Skloňování 3. stupně přídavných jmen

Přídavná jména ve třetím stupni se skloňují následujícím způsobem.

J. Č.

MN. Č.

NOM

kõige noorem

kõige nooremad

GEN

kõige noorema

kõige nooremate

PART

kõige nooremat

kõige nooremaid

ILL

kõige nooremasse

kõige noorematesse

INES

kõige nooremas

kõige nooremates

ELAT

kõige nooremast

kõige noorematest

ALL

kõige nooremale

kõige noorematele

ADES

kõige nooremal

kõige noorematel

ABL

kõige nooremalt

kõige noorematelt

TRANS

kõige nooremaks

kõige nooremateks

TERM

kõige nooremani

kõige nooremateni

ESS

kõige nooremana

kõige noorematena

ABES

kõige nooremata

kõige nooremateta

KOM

kõige nooremaga

kõige noorematega

Kes on sinu kõige parem sõber?        Kdo je tvůj nejlepší kamarád?

Ta on kõige halvem kogu klassis.        Je nejhorší v celé třídě.

Jednoslovný 3. stupeň

Některá slova tvoří i jednoslovný třetí stupeň. Ten se tvoří pomocí samohlásky -i, která buď nahrazuje nebo doplňuje koncovou samohlásku ve 2. stupni daného slova.

1. STUPEŇ

2. STUPEŇ

KRÁTKÝ 3. STUPEŇ

hea

pare m

pari m

halb

halve m

halvi m

ilus

ilusa m

ilusai m

tore

toreda m

toredai m

Kes on sinu parim sõber?        Kdo je tvůj nejlepší kamarád?

Ta on halvim kogu klassis.        Je nejhorší v celé třídě.

3.4  Záporná přídavná jména

Estonština je schopna tvořit dvojice protikladů pomocí záporné předpony eba-.

normaalne

ebanormaalne

aus

ebaaus

mugav

ebamugav

diskreetne

ebadiskreetne

Table of Contents

1 Abeceda a výslovnost

1.1 Výslovnost estonské abecedy

1.2 Výslovnost samohlásek

1.3 Výslovnost souhlásek

1.4 Přízvuk a intonace

2 Střídání kmenových souhlásek

2.1 Střídání kmenové souhlásky

3 Podstatná a přídavná jména

3.1 Jmenné kategorie a slovní kmeny

3.2 Pády

3.3 Stupňování přídavných jmen

3.4 Záporná přídavná jména