1 Abeceda a výslovnost

1.1 Výslovnost estonské abecedy

a | [a:] | i | [i:] | q | [ku:] | v | [ve:]
b | [be:] | j | [jot:] | r | [er] | w | [kaksisve:]
c | [tse:] | k | [ka:] | s | [es] | õ | [E]
d | [de:] | l | [el:] | š | [Sa:] | ä | [H:]
e | [e:] | m | [em:] | z | [set:] | ö | [F:]
f | [ef:] | n | [en:] | ž | [Se:] | ü | [y]
g | [ge:] | o | [o:] | t | [te:] | x | [iks:]
h | [ha:] | p | [pe:] | u | [u:] | y | [igrek:]

1.2 Výslovnost samohlásek

Samohlásky (vokály) estonského hláskového systému jsou a, e, i, o, u, õ, ä, ö, ü, (y).
Samohlásky a, e, i, o, u vyslovujeme velmi podobně jako v češtině. Je však třeba věnovat pozornost výslovnosti samohlásek õ, ä, ö, ü.

õ | [E] středová samohláska, trochu jako anglický člen a, ale uzavřenější
ä | [a] hodně otevřené e (srov. např. anglické man)
ö | [F] polozavřené a mírně zaokrouhlené o (srov. např. německé Österreich)
ü | [y] zavřené a zaokrouhlené i (srov. např. německé über)

Samohláska y se vyskytuje velice zřídka, a to v cizích slovech. Její výslovnost závisí na výslovnosti slova v původním jazyce.
V estonštině se často vyskytují i tzv. dvojhlásky (diftongy) složené ze dvou samohlásek. Na první pozici může stát jakákoliv ze samohlásek, avšak na druhé pozici může být pouze a, e, i, o nebo u. Dvojhláskou může být například ai (sai), ea (pea) nebo oe (soe).

1.2.1 Délka

Estonština rozlišuje krátké, dlouhé a tzv. předlouhé samohlásky.
Dlouhé samohlásky se zapisují zdvojeně a dlouze se vyslovují. Předlouhé samohlásky se zapisují stejně jako samohlásky dlouhé a vyslovují se přehnaně dlouze.
Délka samohlásky může často změnit význam slova, případně jeho pád.

ma | já | maa | země
kera | koule | keera | otoč se
kiri | dopis | kiire | rychlý
koli | stěhuj se | kooli | do školy
suri | zemřel | suuri | velcí (v partitivu)
värin | třes | väärin | zasloužím si
mürin | rachot | müüri | zeď (v partitivu)

Předlouhá samohláska vyjadřuje u některých slov rozdíl mezi pády, které jsou vyjádřeny stejnými tvary.

NOM | baar (bar) | jaam (nádraží) | kool (škola) | köök (kuchyň)
GEN | baari | jaama | kooli | köögi
PART | baari | jaama | kooli | kööki
ILL | baari | jaama | kooli | kööki

Více viz kap. Pády.

1.3 Výslovnost souhlásek

Estonské souhlásky jsou b, (c), d, f, g, h, j, k, l, m, n, p, (q), r, s, š, z, ž, t, v, (w), (x).
Souhlásky uvedené v závorkách se vyskytují pouze v cizích jménech, cizích slovech a termínech.

1.3.1 Délka

U souhlásek rozlišujeme trojí délku, mohou být krátké, dlouhé a předlouhé.
Dlouhé souhlásky zapisujeme stejně jako dlouhé samohlásky zdvojeným písmenem, např. kk, pp, tt. Takovýmto dlouhým souhláskám říkáme gemináty. I ty se v různých pádech mohou vyskytovat v předlouhé podobě.
Estonské souhlásky mají téměř stejnou výslovnost jako české. Výjimkou jsou však souhlásky dlouhé a předlouhé, které čeština nezná. Zdvojené souhlásky se vyskytují pouze uprostřed slova a při jejich vyslovování jakoby podržíme dech chvíli na jednom místě a tím souhlásku prodloužíme. Předlouhou souhlásku vyslovujeme s dalším zdůrazněním její délky.
Délka souhlásky může stejně jako délka samohlásky změnit význam slova či jeho pád. Je proto třeba věnovat pozornost výslovnosti.

kas | tázací slovo | kass | kočka
kino | kino | kinno | do kina
kus | kde | kuss | pst (tiše)
maja | dům | majja | do domu

Předlouhé souhlásky vyslovujeme s mírně přehnanou délkou.

NOM | linn (město) | mets (les) | tramm (tramvaj) | troll (trolejbus)
GEN | linna | metsa | trammi | trolli
PART | linna | metsa | trammi | trolli
ILL | linna | metsa | trammi | trolli

1.3.2 Změkčení

V estonštině existují i tzv. změkčené (palatalizované) souhlásky. V pravopisu se tento jev neodráží, je třeba si příklady slov, ve kterých se změkčené souhlásky vyskytují, pamatovat.
Změkčené souhlásky se vyslovují pro češtinu nezvykle. Měkké estonské l se vyslovuje podobně jako slovenské ľ, ostatní (n, s, t) neodpovídají českým ň, š, ť, ale jedná se opravdu o změkčené n, s, t.

hall | sall | pall
pann | vann | õnn
kass | tass | uss
kott | pott | rott

Jako pomůcku při výslovnosti estonských změkčených souhlásek si lze představit, že se je snažíte vyslovit skutečně infantilně.

1.4 Přízvuk a intonace

Stejně jako v češtině je hlavní přízvuk domácích estonských slov vždy na první slabice. U slov cizího původu může být i na jiné než první, pokud je tato slabika dlouhá (Itaalia, šokolaad).
Vedlejší přízvuky pak leží na lichých slabikách uvnitř slova.
Dvě přízvučné slabiky nestojí za sebou, výjimkou jsou složená slova.
'maan'tee silnice 'koos'töö spolupráce

2 Střídání kmenových souhlásek

Termínem střídání kmenových souhlásek, jinými slovy také střídáním stupňů, označujeme kmenovou alternaci. V estonštině se slova ohýbají, tj. skloňují a časují, pomocí různých sufixů (znaků, koncovek, slovotvorných přípon ap.), které se připojují ke kmenům daných slov.

lumi | sníh | lumes | ve sněhu
viga | chyba | vead | chyby
poeg | syn | pojaga | se synem

Kmen může být ve dvou stupních - v silném a slabém. Danou variantu kmene vybíráme s ohledem na příponu, kterou chceme ke kmeni připojit.
Střídání stupňů se projevuje v prvních třech pádech (nominativ, genitiv, partitiv), ze kterých pak pomocí koncovek tvoříme ostatní pádové tvary. U těchto třech pádových tvarů dochází buď ke střídání přímému (silný, slabý, silný kmen) nebo ke střídání obrácenému (slabý, silný, slabý kmen).

2.1 Střídání kmenové souhlásky

2.1.1 Přímé střídání stupňů

Jde o typ střídání, kdy kmen střídá silnou variantu za slabou.

silný stupeň | slabý stupeň | silný stupeň
kott | koti | kotti
poiss | poisi | poissi

Silný stupeň je vždy v nominativu a partitivu, slabý stupeň je v genitivu.
Více viz kap. Pády.

NOM | kott | poiss | koht | kuld
GEN | koti | poisi | koha | kulla
PART | kotti | poissi | kohta | kulda

2.1.2 Obrácené střídání stupňů

Jde o typ střídání, kdy kmen střídá slabou variantu za silnou.

slabý stupeň | silný stupeň | slabý stupeň
aken | akna | akent
ratas | ratta | ratast

U obráceného střídání stupňů je nominativ a partitiv ve slabém stupni vokalického kmene. V genitivu je stupeň silný.

NOM | tõlge | ratas | mõte | rõõmus
GEN | tõlke | ratta | mõtte | rõõmsa
PART | tõlget | ratast | mõtet | rõõmsat

2.1.3 Přehled kombinací pro střídání stupňů

Střídání stupňů se dělí na tzv. kvantitativní (např. kk-k) a kvalitativní (t-d).

Kvantitativní

U kvantitativního střídání dochází ke změně délky kmenové souhlásky.

silný stupeň | slabý stupeň |
kk | k | kokk-koka
pp | p | lipp-lipu
tt | t | kott-koti
ss | s | poiss-poisi

Kvalitativní

U kvalitativního střídání dochází ke změně kmenové souhlásky.

silný stupeň | slabý stupeň |
p | b | karp-karbi
t | d | tort-tordi
k | g | rääkima-räägin
nd | nn | vendi-venna
nd | n- | suund-suuna
ld | ll | kuld-kulla
ld | l- | keeld-keelu
rd | rr | kord-korra
b | - | tuba-toa
g | - | lugeda-loen
d | - | õde-õe
sk | s- | oskama-osata
ht | h- | koht-koha
b | v | leib-leiva

Ve slovech jako aeg (čas) a poeg (syn) dochází ke změně e - j mezi dvěma samohláskami: aeg - aja, poeg - poja. Slova jako aed (zahrada) mění e - i: aed - aia. U slov jako asi (věc) a nali (vtip) dochází ke změně i - j: asi - asja, nali - nalja.
U některých víceslabičných jmen jako puder (kaše) a sõber (přítel) dochází při skloňování k vypuštění samohlásky v koncovce: puder - pudru, sõber - sõbra.
U některých slov může docházet ke změně kmenové samohlásky a zároveň k vypuštění další hlásky. Slovo aed (zahrada) mění samohlásku e - i a zároveň vypouští kmenové -d-: aed - aia.
Některá jména jako pääse (kartička ke vstupu), võti (klíč) nebo liige (člen) přibírají v silném kmeni koncovku -me, tedy: pääse - pääsme, võti - võtme, liige - liikme.
U některých adjektiv končících na -e jako tore (skvělý) dochází při skloňování k rozšíření kmene o koncovku -da, tedy: tore - toreda, tihe - tiheda.

3 Podstatná a přídavná jména

Mezi jména řadíme v estonštině všechna slova, která se mohou ohýbat v čísle a pádě, jsou to podstatná jména, přídavná jména, zájmena a číslovky. Všechna jména, včetně zájmen a číslovek, mají stejné koncovky a princip jejich skloňování je stejný. Avšak kmeny některých zájmen a číslovek jsou specifické, proto si jejich skloňování vysvětlíme v samostatných kapitolách.

3.1 Jmenné kategorie a slovní kmeny

Jmenné kategorie estonštiny jsou číslo a pád, tzn. že se estonská jména skloňují v čísle a pádě. Pádové koncovky, stejně jako koncovku množného čísla, připojujeme ke kmeni slova.
Estonština nemá rod! Všechna podstatná jména, přídavná jména i zájmena mají pouze jeden tvar, který nerozlišuje ani mužský, ani ženský rod. tema on, ona õpilane žák, žákyně hea dobrý, dobrá, dobré

3.2 Pády

Estonština má čtrnáct pádů. Jsou to nominativ (NOM), genitiv (GEN), partitiv (PART), illativ (ILL), inessiv (INES), elativ (ELAT), allativ (ALL), adessiv (ADES), ablativ (ABL), translativ (TRANS), terminativ (TERM), essiv (ESS), abessiv (ABES) a komitativ (KOM).

| j. č. | mn. č.
NOM | kass, ratas, | kass-i-d, ratt-a-d,
| eestlane | eestla-se-d
GEN | kass-i, ratt-a, | kass-i-de, rataste,
| eestla-se | eestla-s-te
PART | kass-i, rata-st, | kass-e, ratt-a-id,
| eestla-st | eestla-s-i
ILL | kass-i-sse, ratt-a-sse, | kass-i-de-sse, ratas-te-sse,
| eestla-se-sse | eestla-s-te-sse
INES | kass-i-s, ratt-a-s | kass-i-de-s, ratas-te-s
ELAT | kass-i-st, ratt-a-st | kass-i-de-st, ratas-te-st
ALL | kass-i-le, ratt-a-le | kass-i-de-le, ratas-te-le
ADES | kass-i-l, ratt-a-l | kass-i-de-l, ratas-te-l
ABL | kass-i-lt, ratt-a-lt | kass-i-de-lt, ratas-te-lt
TRANS | kass-i-ks, ratt-a-ks | kass-i-de-ks, ratas-te-ks
TERM | kass-i-ni, ratt-a-ni | kass-i-de-ni, ratas-te-ni
ESS | kass-i-na, ratt-a-na | kass-i-de-na, ratas-te-na
ABES | kass-i-ta, ratt-a-ta | kass-i-de-ta, ratas-te-ta
KOM | kass-i-ga, ratt-a-ga | kass-i-de-ga, ratas-te-ga

V estonštině se u všech jmen učíme tvary prvních tří pádů jednotného čísla (tedy nominativu, genitivu a partitivu). Těm říkáme gramatické pády.
Ostatní tvary jednotného čísla a nominativ čísla množného tvoříme přidáním pádové koncovky ke genitivnímu tvaru jednotného čísla (kass - kassi - kassiga).
Genitiv množného čísla tvoříme z partitivu čísla jednotného (kass-i - kassi-de). Ostatní tvary množného čísla (mimo partitiv) pak tvoříme z genitivu množného čísla.
Více viz kap. Partitiv množného čísla.

3.2.1 Genitiv jednotného čísla

Tvar genitivu jednotného čísla je slovníkovým tvarem, který se musíme naučit. Z něj se poté tvoří všechny ostatní pádové tvary jednotného čísla.
Genitivní koncovku tvoří samohlásky -a, -e, -i, -u, navíc dochází ke střídání stupňů.
Některá estonská slova nemají žádnou genitivní koncovku. U mnoha krátkých dvojslabičných slov (ema, isa) končících samohláskou odpovídá genitivní tvar nominativu, tedy ema - ema, isa - isa. Stejně se chovají i jednoslabičná slova zakončená dlouhou samohláskou či dvojhláskou (maa - maa).
U dvou- a víceslabičných slov lze genitiv určit na základě jejich přípony či koncovky, která se poté ve všech slovech chová stejným způsobem. Často se setkáme např. s následujícími vzory:

| -ne | -nik/ lik | -kas | -kond
NOM | eestlane | kirjanik | pastakas | ülikond
GEN | eestlase | kirjaniku | pastaka | ülikonna

Některá dvojslabičná podstatná jména (habe, ase, süda) přibírají v genitivu koncovku -me, tedy habe - habeme, ase - aseme, süda - südame.
Výpůjčky z cizích jazyků končící na souhlásku tvoří genitiv jednotného čísla pomocí koncovky -i, tedy parlament - parlamendi, telefon - telefoni.

3.2.2 Partitiv jednotného čísla

Tvar partitivu jednotného čísla je slovníkovým tvarem, který se musíme naučit. Tvoří se z něj dále tvar genitivu množného čísla.
Partitivní koncovkou je nejčastěji -t, -d. U mnoha slov je však partitivní tvar tvořen genitivní koncovkou a partitivním kmenem.

NOM | raamat | puu | kool | kott
GEN | raamatu | puu | kooli | koti
PART | raamatut | puud | kooli | kotti

Partitivní tvar slova užívá stejný kmen jako tvar nominativní.

NOM | koht | tund | poeg | varvas
GEN | koha | tunni | poja | varba
PART | kohta | tundi | poega | varvast

U dvou a víceslabičných slov lze partitiv, stejně jako genitiv, určit na základě jejich přípony či koncovky, která se poté ve všech slovech chová stejným způsobem. Často se setkáme např. s následujícími vzory:

| -ne | -nik/-lik | -kas | -kond
NOM | eestlane | kirjanik | pastakas | ülikond
GEN | eestlase | kirjaniku | pastaka | ülikonna
PART | eestlast | kirjanikku | pastakat | ülikonda

3.2.3 Ostatní pády jedn. čísla + nominativ množného čísla

Illativ, inessiv, elativ, allativ, adessiv, ablativ, translativ, terminativ, essiv, abessiv a komitativ jednotného čísla a nominativ množného čísla se tvoří přidáním pádové koncovky ke genitivnímu tvaru daného slova.

NOM | - | koer
GEN | - | koera
PART | -, -t, -d | koera
ILL | -, -sse | koerasse
INES | -s | koeras
ELAT | -st | koerast
ALL | -le | koerale
ADES | -l | koeral
ABL | -lt | koeralt
TRANS | -ks | koeraks
TERM | -ni | koerani
ESS | -na | koerana
ABES | -ta | koerata
KOM | -ga | koeraga

NOM mn.č.
-d
koerad

3.2.4 Illativ jednotného čísla

Illativ jednotného čísla některých slov má vedle standardní koncovky -sse přidané ke genitivnímu kmeni (maja - majasse) ještě krátký tvar. Ten vzniká změnou kmene (majja).
Pokud je slovo schopné tvořit krátký illativ, dává se mu přednost.

NOM | teater (divadlo) | juuksur (holič) | linn (město) | kool (škola)
GEN | teatri | juuksuri | linna | kooli
ILL | teatrisse | juuksurisse | linnasse | koolisse
krátký ILL | - | - | linna | kooli

NOM | hotell (hotel) | maja (dům) | tuba (pokoj) | kino (kino)
GEN | hotelli | maja | toa | kino
ILL | hotellisse | majasse | toasse | kinosse
krátký ILL | hotelli | majja | tuppa | kinno

3.2.5 Terminativ, essiv, abessiv, komitativ

Poslední čtyři pády se vyznačují tím, že se při jejich použití skloňuje pouze poslední skloňované slovo. Předcházející slova jsou vždy v genitivu.
Pro zapamatování tohoto pravidla se používá pomůcka nina taga (za nosem).

NOM | hea mees | hea suur mees
TERM | hea meheni | hea suure meheni
ESS | hea mehena | hea suure mehena
ABES | hea meheta | hea suure meheta
KOM | hea mehega | hea suure mehega

3.2.6 Genitiv množného čísla

Genitiv množného čísla se tvoří přidáním koncovky -de, -te ke tvaru partitivu čísla jednotného.
Pokud partitiv jednotného čísla nemá žádnou koncovku nebo má koncovku -d, pak má genitiv množného čísla koncovku -de. Jestliže má partitiv jednotného čísla koncovku -t, má genitiv množného čísla koncovku -te.

NOM j. č. | ema | maa | raamat
PART j. č. | ema | maad | raamatut
GEN mn.č. | emade | maade | raamatute

3.2.7 Partitiv množného čísla

Existuje několik způsobů tvoření partitivu množného čísla. Vždy je však v silném stupni!

Změna koncové samohlásky

Jedná se o krátký tvar partitivu množného čísla. Tvoříme ho z partitivu čísla jednotného změnou koncové samohlásky. Pravidla pro tvorbu tohoto tvaru jsou následující:
i - e

NOM j.č. | kass | kott | rong
PART j. č. | kassi | kotti | rongi
PART mn.č. | kasse | kotte | ronge

e - i
Pokud není tvar partitivu jednotného čísla zakončen samohláskou (laps - last), použijeme k vytvoření tvaru partitivu množného čísla koncovou samohlásku genitivu jednotného čísla. Ten je zakončen samohláskou (lapse - lapsi).
Tvar partitivu množného čísla je vždy v silném stupni, i když je v těchto případech tvořen pomocí genitivní koncovky, přičemž genitiv jednotného čísla může být i ve stupni slabém.

NOM j.č. | hirv | laps | inimene
GEN j.č. | hirve | lapse | inimese
PART j. č. | hirve | last | inimest
PART mn.č. | hirvi | lapsi | inimesi

u - e

NOM j.č. | laul | paks | elanik
PART j. č. | laulu | paksu | elanikku
PART mn.č. | laule | pakse | elanikke

a - i, u, e

NOM j. č. | koer | sõna | tuba
PART j. č. | koera | sõna | tuba
PART mn.č. | koeri | sõnu | tube

Změna koncového a - i, u, e při tvorbě partitivu množného čísla se ve většině případů řídí dle samohlásky v kmeni slova. Slova, která mají v kmeni samohlásky a, i, õ nebo dvojhlásku ei a v partitivu jednotného čísla koncovku -a, použijí pro partitiv množného čísla koncovku -u.

NOM j. č. | sada | kiri | sõna | hein
PART j. č. | sada | kirja | sõna | heina
PART mn.č. | sadu | kirju | sõnu | heinu

Slova, která mají v kmeni samohlásky e, o, u, ä, ü a v partitivu jednotného čísla koncovku -a, použijí v partitivu množného čísla koncovku -i.

NOM j. č. | sepp | kord | kumb | päev | külm
PART j. č. | seppa | korda | kumba | päeva | külma
PART mn.č. | seppi | kordi | kumbi | päevi | külmi

Koncovka -id

Partitiv množného čísla tvořený koncovkou -id užívají slova, jejichž partitiv jednotného čísla je tvořen koncovkami -d, -t.

NOM j. č. | maa | suu | tänav | hammas
PART j. č. | maad | suud | tänavat | hammast
PART mn.č. | maid | suid | tänavaid | hambaid

Koncovka -sid

Partitiv množného čísla tvořený koncovkou -sid užívají slova o dvou krátkých slabikách. Tento tvar funguje i jako paralelní varianta u slov, která tvoří partitiv množného čísla pomocí změny koncové samohlásky, a u slov, která mají v partitivu jednotného čísla koncovku -d.

NOM j. č. | ema | nimi | tund | maa
PART j. č. | ema | nime | tundi | maad
PART mn.č. | emasid | nimesid | tundisid | maasid

3.2.8 Ostatní pády množného čísla

Illativ, inessiv, elativ, allativ, adessiv, ablativ, translativ, terminativ, essiv, abessiv a komitativ množného čísla se tvoří přidáním pádové koncovky ke tvaru genitivu množného čísla daného slova.

| j. č. | mn. č.
NOM | - | koer | -d | koerad
GEN | - | koera | -de, -te | koerte
PART | -, -t, -d | koera | -, -id, -sid | koeri
ILL | -, -sse | koerasse | -sse | koertesse
INES | -s | koeras | -s | koertes
ELAT | -st | koerast | -st | koertest
ALL | -le | koerale | -le | koertele
ADES | -l | koeral | -l | koertel
ABL | -lt | koeralt | -lt | koertelt
TRANS | -ks | koeraks | -ks | koerteks
TERM | -ni | koerani | -ni | koerteni
ESS | -na | koerana | -na | koertena
ABES | -ta | koerata | -ta | koerteta
KOM | -ga | koeraga | -ga | koertega

3.2.9 Využití jednotlivých pádů

Estonské pády lze rozdělit dle způsobu využití na gramatické, místní a ostatní.

Gramatické pády

Mezi gramatické pády řadíme nominativ, genitiv a partitiv.
NOMINATIV
Nominativ zastává ve větě především funkci podmětu.
Mees sõidab Tallinna. Muž jede do Tallinu. Õpilane teeb kodutööd. Žák dělá domácí úkol. Laps käib lasteaias. Dítě chodí do školky. Funguje jako tzv. predikativ, nositel významu přísudku jmenného se sponou.
Tema on õpetaja. On je učitelem. Meie oleme eestlased. My jsme Estonci. Kass on hall. Kočka je šedá. Za jistých podmínek může fungovat ve větě i jako předmět, pokud je podmět věty nevyjádřený. Typickým příkladem je rozkazovací věta.
Viska prügi ära! Vyhoď odpadky! Kutsuge abi! Sežeňte pomoc! Palun kustuta tuli ära. Prosím, zhasni světlo. GENITIV
Genitiv plní v estonštině přivlastňovací funkci.
naise probleem ženin problém Eesti ajalugu dějiny Estonska sõbra õde kamarádova sestra Ve větě funguje jako tzv. totální předmět. Ten používáme v případech, kdy je děj jasně ohraničený a věta je kladná.
Zjednodušeně lze říct, že genitivní předmět použijeme tam, kde nelze použít předmět partitivní, pro který existuje soubor pravidel.
Ma ostsin uue raamatu. Koupil jsem si novou knihu. Mees kirjutas naisele kirja. Muž napsal ženě dopis. Leidsin kuulutuse ajalehest. Našel jsem inzerát v novinách. PARTITIV
Základní funkcí partitivu je tzv. partitivní předmět. Ten funguje jako protiklad totálního (genitivního) předmětu.
Ma loen raamatut. Čtu knihu. Tema otsib tööd. On hledá práci. Ma ei saa meili saata. Nejde mi odeslat e-mail. Předmět v partitivu se používá za následujících podmínek:
* věta je záporná
Ma ei lugenud seda raamatut. Nečetl jsem tuto knihu. Ma ei armasta lugemist. Nerad čtu. Ta ei söö maasikaid. Nejí jahody. * děj věty není ukončen
Tüdruk kirjutas kirja. Dívka psala dopis. (Nemusel být dopsán.) Kas sa loed mõnda raamatut? Čteš nějakou knihu? Kes oskab eesti keelt? Kdo umí estonsky? * k ději dochází opakovaně
Hommikuti söön müstlit jogurtiga. Ráno jídám müsli s jogurtem. Esmaspäeviti mängin tennist. V pondělí hrávám tenis. Talviti teen lumememmesid. V zimě stavím sněhuláky. * předmětem věty je věc v neurčitém množství nebo látkové povahy
Kas sulle meeldib vett juua? Piješ rád vodu? Vihma sajab. Prší. Ostsin kartuleid. Koupil jsem brambory. Dále partitiv funguje jako partitivní podmět v tzv. existenciální větě. Ta vyjadřuje, že se někde něco nachází.
Linnas on inimesi. Ve městě jsou lidé. Meres on kalu. V moři jsou ryby. Loomaaias on tiigreid. V zoo jsou tygři. Partitiv následuje vždy za číslovkami vyššími než jedna a za výrazy vyjadřujícími množství.
kolm aastat tři roky viiskümmend kaks inimest padesát osm lidí palju kasse mnoho koček

Místní pády

Místní pády se dělí na vnitřní (illativ, inessiv, elativ) a vnější (allativ, adessiv, ablativ) podle toho, zda označují vnitřní (majas - v domě) či vnější (riiulil - na polici) umístění.
Vyjadřují umístění pomocí dvou směrových pádů (odkud, kam) a jednoho statického (kde). Umístění nemusí být jen místní, ale i časové, abstraktní či v přeneseném významu.
V estonštině nemusí vnitřní a vnější umístění fungovat vždy stejně jako v češtině.
a) Vnitřní
Vyjadřují vnitřní umístění.
ILLATIV
Vyjadřuje umístění někam.
Sõidame Pärnusse. Jedeme do Pärnu. Tõime arvuti majja. Donesli jsme počítač do domu. Anni on armunud Madisesse. Anni je zamilovaná do Madise. INESSIV
Vyjadřuje umístění uvnitř.
Minu sõbranna elab Haapsalus. Moje kamarádka žije v Haapsalu. Kass lamab minu voodis. Kočka leží v mé posteli. Olen sündinud veebruaris. Narodil jsem se v únoru. ELATIV
Vyjadřuje směr odněkud. Používá se i pro vyjádření materiálu, původu či námětu.
Olen pärit Narvast. Pocházím z Narvy. Tool on tehtud puust. Židle je vyrobena ze dřeva. Võta mantel seljast. Sundej si kabát (z těla). Ta räägib liiga palju toidust. Mluví příliš mnoho o jídle. Používá se i ve srovnání.
Ta on minust noorem. Je mladší než já. b) Vnější
Vyjadřují vnější umístění.
ALLATIV
Vyjadřuje směr někam. Označuje též adresáta a používá se také se slovesem meeldima - mít rád.
Ta tahab kolida Saksamaale. Chce se přestěhovat do Německa. Ma ütlen seda oma emale! Řeknu to své matce! Mulle meeldivad kassid. Mám rád kočky. ADESSIV
Vyjadřuje umístění někde (vně). Dalším frekventovaným užitím je vyjádření českého slovesa mít.
Indrek elab välismaal. Indrek žije v cizině. Laupäeval tuleb vanaema. V sobotu přijede babička. Vennal ei ole lapsi. Bratr nemá děti. ABLATIV
Vyjadřuje směr odněkud (zvenku). Používá se i k vyjádření původu (životného).
Indrek tuli välismaalt koju. Indrek přijel domů ze zahraničí. Sain vanaemalt kingituse. Dostal jsem dárek od babičky. Kuulsin seda Jussilt. Slyšel jsem to od Jusse.

Ostatní pády

Mezi ostatní pády řadíme translativ, terminativ, essiv, abessiv a komitativ.
TRANSLATIV
Vyjadřuje účel, změnu stavu a určení časového termínu (do kdy, na jakou dobu).
Minu isa jäi haigeks. Můj otec onemocněl. See vesi pole joomiseks. Tato voda není na pití. Peame selle homseks ära tegema. Musíme to do zítra udělat. Läheme koju kaheks nädalaks. Jedeme na dva týdny domů. TERMINATIV
Vyjadřuje hranici jakéhokoliv charakteru (časovou, místní, aj.).
Pood on lahti kella kuueni. V obchodě je otevřeno do šesti. Temperatuur tõusis viie kraadini. Teplota stoupla k pěti stupňům. See tee viib majani. Tato cesta vede k domu. ESSIV
Vyjadřuje roli nebo stav (jako).
Minu ema töötab õpetajana. Moje matka pracuje jako učitelka. Ta näib haigena. Vypadá nemocně. Armununa on ta julge. Když je zamilovaná, je odvážná. ABESSIV
Vyjadřuje nepřítomnost, nedostatek něčeho (bez).
Joon kohvi piimata. Piji kávu bez mléka. Ma jäin sõpradeta. Zůstal jsem bez přátel. Õlu ilma alkoholita pole hea. Pivo bez alkoholu není dobré. KOMITATIV
Vyjadřuje přítomnost něčeho, dále prostředek, způsob a lze jej použít i pro časové určení.
Joon kohvi piimaga. Piji kávu s mlékem. Ma läksin kinno oma isaga. Šel jsem do kina se svým otcem. Sõidan Tallinna rongiga. Jedu do Tallinu vlakem. Ta vaatas mind säärase imeliku näoga. Sledoval mě takovým divným pohledem. Kas sa tegid selle kümne minutiga ära? Tys to udělal za deset minut?

3.3 Stupňování přídavných jmen

Estonská přídavná jména lze stupňovat. Stejně jako v češtině tvoříme tzv. druhý a třetí stupeň.

3.3.1 Druhý stupeň

Druhý stupeň přídavného jména slouží k vyjádření zvýšení míry (velký - větší). Tvoří se přidáním koncovky -m ke genitivnímu tvaru slova.

1. stupeň | 2. stupeň
suur | suurem
noor | noorem
tore | toredam

Některá přídavná jména s dvojslabičným genitivem končící na -a či -u mění koncový vokál na -e. U víceslabičných slov to neplatí.

1. stupeň | GEN j. č. | 2. stupeň
vana | vana | vanem
paks | paksu | paksem
pikk | pika | pikem

1. stupeň | GEN j. č. | 2. stupeň
madal | madala | madalam
imelik | imeliku | imelikum
sõbralik | sõbraliku | sõbralikum

Existují slova, která mají 2. stupeň nepravidelný. Je jich jen několik a je nutné si je zapamatovat. Nejčastěji užívanými jsou hea (dobrý), väike (malý) a lühike (krátký).

1. stupeň | GEN j. č. | 2. stupeň
hea | hea | parem
väike | väikese | väiksem
lühike | lühikese | lühem

Skloňování 2. stupně přídavných jmen

Přídavná jména v druhém stupni se skloňují následujícím způsobem.

| j. č. | mn. č.
NOM | noorem | nooremad
GEN | noorema | nooremate
PART | nooremat | nooremaid
ILL | nooremasse | noorematesse
INES | nooremas | nooremates
ELAT | nooremast | noorematest
ALL | nooremale | noorematele
ADES | nooremal | noorematel
ABL | nooremalt | noorematelt
TRANS | nooremaks | nooremateks
TERM | nooremani | nooremateni
ESS | nooremana | noorematena
ABES | nooremata | nooremateta
KOM | nooremaga | noorematega

Druhý stupeň přídavných jmen se často využívá pro vyjádření srovnání.
Ta on minust noorem. Je mladší než já. Ma olen vanem kui minu õde. Jsem starší než moje sestra.

3.3.2 Třetí stupeň

Třetí stupeň přídavného jména slouží k vyjádření největší míry (velký - největší). Tvoří se pomocí zájmena kõige a přídavného jména ve 2. stupni.

1. stupeň | 2. stupeň | 3. stupeň
suur | suurem | kõige suurem
noor | noorem | kõige noorem
tore | toredam | kõige toredam

Skloňování 3. stupně přídavných jmen

Přídavná jména ve třetím stupni se skloňují následujícím způsobem.

| j. č. | mn. č.
NOM | kõige noorem | kõige nooremad
GEN | kõige noorema | kõige nooremate
PART | kõige nooremat | kõige nooremaid
ILL | kõige nooremasse | kõige noorematesse
INES | kõige nooremas | kõige nooremates
ELAT | kõige nooremast | kõige noorematest
ALL | kõige nooremale | kõige noorematele
ADES | kõige nooremal | kõige noorematel
ABL | kõige nooremalt | kõige noorematelt
TRANS | kõige nooremaks | kõige nooremateks
TERM | kõige nooremani | kõige nooremateni
ESS | kõige nooremana | kõige noorematena
ABES | kõige nooremata | kõige nooremateta
KOM | kõige nooremaga | kõige noorematega

Kes on sinu kõige parem sõber? Kdo je tvůj nejlepší kamarád? Ta on kõige halvem kogu klassis. Je nejhorší v celé třídě.

Jednoslovný 3. stupeň

Některá slova tvoří i jednoslovný třetí stupeň. Ten se tvoří pomocí samohlásky -i, která buď nahrazuje nebo doplňuje koncovou samohlásku ve 2. stupni daného slova.

1. stupeň | 2. stupeň | krátký 3. stupeň
hea | parem | parim
halb | halvem | halvim
ilus | ilusam | ilusaim
tore | toredam | toredaim

Kes on sinu parim sõber? Kdo je tvůj nejlepší kamarád? Ta on halvim kogu klassis. Je nejhorší v celé třídě.

3.4 Záporná přídavná jména

Estonština je schopna tvořit dvojice protikladů pomocí záporné předpony eba-.

normaalne | ebanormaalne
aus | ebaaus
mugav | ebamugav
diskreetne | ebadiskreetne