Top 10 zajímavostí

Bledské jezero Magické ledovcové jezero na severozápadě země, obklopené hlubokými lesy a zasněženými štíty hor

Starý Koper Historické centrum největšího slovinského přístavu se pyšní nádhernou architekturou

Hřebčín Lipica Domov slavných bílých lipicánů

Piran Nejmalebnější město na pobřeží, „slovinské Benátky“

Údolí řeky Soči Rokle, soutěsky a vodopády – ráj milovníků adrenalinových sportů

Postojnské a Škocjanské jeskyně Tajemný labyrint v podzemí Slovinského krasu

Bohinjské jezero Panenská příroda Triglavského národního parku je ideálním místem pro pěší turistiku a outdoorové aktivity

Vinařské stezky Severovýchod Slovinska nabízí hostům ochutnávky vín ve zdejších vinných sklepích

Rogaška Slatina Nejstarší a nejnavštěvovanější lázně v zemi

Lublaň Pohodová metropole Slovinska je ideálním výchozím bodem pro výpravy do všech koutů země

Ideální den ve Slovinsku

9.00 Snídaně

Hned po ránu se z vašeho hotelu vydejte na náměstí Prešernov trg. Pokud jste vynechali snídani, zaskočte si na Petkovškovo nabrežje do restaurace Café Promenada a z její venkovní zahrádky si vychutnejte ráno nad řekou Lublaňkou.

10.00 Tržnice a katedrála

Přejděte na druhou stranu Trojmostí (Tromostovje), zabočte doleva a pokračujte podél řeky. Prohlédněte si katedrálu, Plečnikovu centrální lublaňskou tržnici (sejděte i dolů na rybí trh) či Zmajski most. Nezapomeňte si projít i trhy na Vodnikově náměstí.

11.00 Hradní výstupy

Z náměstí Krekov trg vás doveze k hradu kolejová lanovka. Na hradě se již po svých vydejte na vrchol vyhlídkové věže, ze které budete mít celou Lublaň jako na dlani.

13.00 Čas na oběd

Speciality slovinské kuchyně v luxusním balení vám nabídne hradní restaurace. Lidovější variantou je dát si například burek (smažené pečivo z listového těsta plněné sýrem nebo masem) ve stánku na tržišti nebo zajít na oběd do některého z bister v historickém centru města.

14.00 Pamětihodnosti

Přes náměstí Ciril-Metodov trg pokračujte kolem katedrály do historického centra Lublaně na náměstí Gornji trg. Za Čevljarskim mostem na vás čeká kouzelné náměstí Trg francoske revolucije. Zastavte se na chvilku u Plečnikova letního divadla Križanke, prohlédněte si barokní skvosty na ulici Vegova či Národní knihovnu a dojděte na Kongresni trg.

15.30 Dortík a umění

V souladu s místní tradicí si zaskočte do cukrárny Zvezda v hotelu Slon (Slovenska cesta 34) a dejte si některý z lahodných dortíků či kávu se smetanou (kava s smetano). Poté se ulicí Cankarjeva vydejte kolem budovy opery na prohlídku Národní galerie a Muzea moderního umění.

18.00 Večerní procházka

Podchodem pod rušnou magistrálou si v létě zajděte do parku Tivoli. Nebo se (bez ohledu na roční období) vraťte ke břehům Lublaňky a vyhlédněte si nějaké příjemné bistro či kavárnu. V prosinci můžete na východním břehu řeky, jižně od Trojmostí, navštívit vánoční trhy.

19.30 Večeře

Putování po památkách zakončete chutnou večeří. Kde, to záleží jen na vás. Vřele doporučujeme restaurace Ljubljanski dvor, Zlata ribica, Julija nebo Špajza.

22.30 Noční rej

Noc je ještě mladá a Lublaň má i v tento čas co nabídnout. Východní břeh Lublaňky mezi Trojmostím a Čevljarskim mostem je doslova poset nočními podniky, najdete tu například nejoblíbenější bar ve městě – Maček. Za atmosférou undergroundu se vydejte do barů, klubů a galerií v areálu bývalých kasáren Metelkova .

Úvod

Maličké Slovinsko, svou rozlohou srovnatelné s Moravou, leží v jižní části střední Evropy. Na západě sousedí s Itálií, na severu s Rakouskem, na východě pak s Maďarskem a na jihu s Chorvatskem. Tato země je neuvěřitelně rozmanitá – úrodné nížiny střídají pásy zalesněných pahorků, 47kilometrové mořské pobřeží s tyrkysovými vodami ostře kontrastuje se zasněženými vrcholky Alp, tyčícími se do výše více než 2 500 m n. m. Stejně bohaté je i zdejší kulturní dědictví, země totiž leží na pomyslné křižovatce západní Evropy a Balkánu. Díky mořským plážím, horám a čisté panenské přírodě je Slovinsko vysloveným rájem pro milovníky pěší turistiky a adrenalinových sportů.

Hřiště pod širým nebem

Slovinsko si je svých předností dobře vědomo a také jich náležitě využívá. Kamkoli zamíříte, všude můžete očekávat perfektně zařízená rekreační zařízení a sportoviště. Takřka polovinu rozlohy země pokrývají lesy, zbytek tvoří zemědělská krajina plná polí, pastvin, sadů a vinic. Dominantou horských oblastí na severozápadě jsou vysoké štíty a hluboká údolí Julských Alp. Jejich podstatnou část tvoří národní park Triglav, protkaný sítí perfektně značených turistických stezek. Díky tradičním a k přírodě šetrným metodám obhospodařování se i dnes můžete ve slovinské přírodě setkat s celou řadou původních živočišných druhů – s medvědem brtníkem, vlky, divočáky, jeleny, kamzíky a rysy.

Krápníková výzdoba ve Škocjanských jeskyních

V zimních měsících bývají v Julských Alpách výborné sněhové podmínky, proto se zdejší lyžařská střediska každoročně zaplní tisícovkami vášnivých lyžařů. V létě jsou tyto hory snad ještě krásnější. Koupání v průzračných vodách Bledského a Bohinjského jezera či projížďka v loďce po jejich hladině budou zážitkem, na který jen tak nezapomenete. Nedaleká řeka Soča nabízí řadu sportovních aktivit, od raftingu, jízdy na kajaku a kánoi či hydrospeedu až po canyoning a muškaření. Ve Slovinsku je v provozu i několik kvalitních golfových hřišť. Pokud se do země vydáte po vlastní ose, a navíc máte rádi víno, můžete si projet několik tras ve vinařských oblastech a ve zdejších sklípcích ochutnat produkty místních vinařů.

Slovinské mořské pobřeží je sice poměrně krátké, nicméně z pohledu turisty nesmírně lákavé. Najdete tu několik příjemných pláží s dostatkem kvalitních hotelů a restaurací a celkem tři moderní jachetní přístavy. Ve vnitrozemí vás zase uchvátí krasová oblast s několika nádhernými jeskyněmi, doslova posetými majestátními stalaktity a stalagmity. Dva z krasových jeskynních systémů jsou vybaveny umělým osvětlením a přístupné pro veřejnost v rámci pravidelných komentovaných prohlídek.

Východní část Slovinska je více rovinatá, k největším turistickým atrakcím patří zdejší lázně. Najdete tu klasická lázeňská městečka jako vystřižená z Rakouska-Uherska 19. století i moderní resorty plné akvaparků a wellness center. Chcete-li blíže poznat život na slovinském venkově, navštivte některé z center agroturistiky, která jsou rozeseta po celé zemi. Můžete si objednat například pobyt na tradiční farmě včetně noclehu a stravy.

Podnebí

I přes malou rozlohu Slovinska jsou rozdíly v podnebí jednotlivých regionů poměrně značné. V horských oblastech na severozápadě země vládne typické alpské klima s teplými léty a studenými, na sníh bohatými zimami. Jihozápadní pobřeží je naopak typicky středomořské, takže očekávejte horké a sluncem zalité léto a mírnou zimu. Ve vnitrozemí a na východě země převládá kontinentální podnebí s horkým a suchým létem a chladnou zimou. V letních měsících stoupá rtuť teploměru zcela běžně nad 30 °C. V zimě spadnou teploty na pobřeží málokdy pod nulu, naopak v horách nejsou výjimkou mrazy kolem –20 °C.

Hluboké lesy údolí Lepena

Z toho vyplývá, že ve Slovinsku prakticky existují dvě turistické sezony. Letní (řekněme koupací) sezona trvá přibližně od konce května do počátku října a zimní (lyžařská) sezona od poloviny prosince do konce března. Ideální podmínky pro pěší turistiku, cykloturistiku a outdoorové aktivity nastávají na jaře a na podzim, kdy není ani příliš chladno, ani příliš horko, zkrátka tak akorát.

Obyvatelstvo

Hlavním městem Slovinska je Lublaň (Ljubljana), ve které žije přibližně 280 600 obyvatel. V zemi nenajdete žádné další velkoměsto, zato řadu menších měst s krásně upravenými historickými jádry, přátelsky uvolněnou atmosférou a dostatkem ubytovacích kapacit, restaurací a kaváren. Mezi architektonicky nejzajímavější města patří kromě Lublaně Maribor a Ptuj, v nichž převažují barokní památky, a pobřežní města Koper a Piran s pamětihodnostmi z období Benátské republiky.

Družstevní banka v Lublani, nádherný příklad vídeňské secese

Počet obyvatel země lehce převyšuje 2 miliony, v národnostním složení zcela jednoznačně převažují Slovinci. To také vysvětluje fakt, proč byl odchod Slovinska z bývalé mnohonárodnostní Jugoslávie takřka bezproblémový a bezbolestný. Jelikož v zemi prakticky neexistovala srbská menšina, nechal Bělehrad Slovinsko po krátkých bojích jít. K nepočetným minoritám se řadí hlavně Italové, kteří obývají především pobřežní oblasti, a Maďaři, soustředění naopak v lokalitě Prekmurje na severovýchodě země. Obě menšiny mají zaručeno zastoupení ve slovinském parlamentu, náleží jim dvě křesla. V oblasti Prekmurje žije i takřka 7000 slovinských Romů.

Za Titovy éry se do Slovinska přistěhovalo velké množství lidí z chudších republik Jugoslávie, v období balkánských válek na počátku 90. let se do země dostalo i poměrně dost válečných uprchlíků. Někteří z nich se tu usadili a integrovali se, jiní se po válce vrátili do své domoviny. Většina Slovinců je římskokatolického vyznání, v zemi však žijí i nepočetné skupiny pravoslavných Srbů a muslimů z ostatních republik bývalé Jugoslávie. V Lublani stojí srbský pravoslavný kostel, několikrát zamítnuté plány na výstavbu mešity v hlavním městě se dočkaly schválení až v roce 2013 – mešita by měla být otevřena na konci roku 2017.

Vnitrozemí Slovinska bylo historicky ovládáno Habsburky, takže se tu jako úřední jazyk užívala němčina. Naopak pobřežní oblasti tradičně patřily Benátkám, a tudíž se zde mluvilo italsky. To se podepsalo i na podobě současné slovinštiny – ve vnitrozemí zaslechnete velké množství slov přejatých z němčiny, zatímco v přímořských oblastech byla slovní zásoba obohacena italštinou. Při cestách po slovinském pobřeží si určitě všimnete dvoujazyčných názvů měst a obcí, slovinských a italských, takže například Koper je běžně znám i pod jménem Capodistria a Portorož jako Portorose.

Nástrahy nové éry

Po vstupu do Evropské unie v květnu 2004 zažilo Slovinsko období výrazného ekonomického růstu a prosperity. To po pravdě řečeno nebylo pro Slovince žádným překvapením, země totiž bývala v éře Jugoslávie vždy tou nejrozvinutější a nejliberálnější svazovou republikou. V roce 2006 slovinské hospodářství vysloveně vzkvétalo a země se v lednu 2007 stala první zemí bývalého východního bloku, která přijala euro jako svou oficiální měnu.

Globální ekonomická krize v roce 2008 přivála těžší časy i do Slovinska a v průběhu roku 2012 se země ocitla v hluboké recesi. Renomovaná ratingová agentura Moody's přeřadila v roce 2013 Slovinsko do velmi nelichotivé kategorie a v zemi následně začala platit přísná úsporná opatření. Ta se naštěstí záhy ukázala jako účinná a slovinský HDP od roku 2015 opět potěšitelně stoupá.

Významnou roli hrají ve slovinské ekonomice příjmy z cestovního ruchu, které několik posledních let pravidelně vzrůstají. Ohromné sumy peněz byly investovány do modernizace hotelů, výstavby lázní a dopravní infrastruktury, stále se objevují nová turistická lákadla jako svatby na zakázku či noční výjezdy na saních. V roce 2015 bylo ve slovinském cestovním ruchu zaměstnáno celkem 13 procent Slovinců v produktivním věku.

Stručná historie

Slovinsko je malá země, ale jeho historie je plná velkých událostí. Leží na samých hranicích Balkánského poloostrova a v průběhu let byla mnohokráte ovlivňována, ohrožována i okupována okolními státy. Tak jako v případě jiných malých národů, i ve Slovinsku vedly zahraniční tlaky k posílení národní hrdosti obyvatel a k obohacení kulturního dědictví země.

Ilyrové a Římané

Prvními známými obyvateli dnešního Slovinska byli Ilyrové. Nejvýznamnějším archeologickým nálezem, potvrzujícím jejich přítomnost, je bronzová nádoba bohatě zdobená postavami mužů, žen a zvířat, z níž se pravděpodobně pilo při rituálních obřadech. Pochází z 5. stol. př. n. l. a byla objevena na nalezišti Vače. Ve 3. stol. př. n. l. pak přišli do oblasti Keltové, kteří rovněž znali tajemství zpracování kovů.

Římská nekropole v Šempeteru

V 1. stol. př. n. l. se začali k hranicím dnešního Slovinska přibližovat Římané. Postupně vytlačili ilyrské i keltské kmeny a v 1. stol. n. l. již ovládali celou oblast. Římané postupně založili několik posádkových měst a pojmenovali je Emona (Lublaň), Poetovio (Ptuj) a Celeia (Celje). Události v Římě měly pro celý Balkán dalekosáhlé důsledky – po jeho rozštěpení na Západořímskou a Východořímskou říši v roce 395 vedla hranice mezi těmito dvěma mocnostmi právě tudy. Na východě začalo převažovat pravoslaví, které vyznávali Srbové, Černohorci a Makedonci, západu dominovalo římskokatolické vyznání křesťanských Slovinců a Chorvatů.

Západořímská říše se definitivně zhroutila v polovině 5. století a do oblasti vtrhl Attila se svými hordami. Obyvatelé Emony, Poetovia i Celeii prchli na pobřeží, kde založili města Capris (Koper) a Piranum (Piran).

Slovanské státy

První slovanští osadníci přišli na území dnešního Slovinska v 6. století, pravděpodobně z oblasti Panonské pánve. Usazovali se především v okolí řek, živili se zemědělstvím a uctívali svá božstva. V 7. století založili první slovanský státní útvar – knížectví Karantánie, jehož centrum se nacházelo poblíž dnešního Klagenfurtu. Knížectví bylo jen pouhou historickou epizodou a již v roce 748 bylo pod jménem Korutany začleněno do Franské říše a obyvatelé ztratili nezávislost a byli pokřesťanštěni.

Postavení Slovanů jakožto nevolníků se po následující staletí příliš neměnilo. Jediným zábleskem se tak stala kratičká existence nezávislého království pod vládou korutanského knížete Kocela mezi lety 869–874, v období počínajícího rozpadu Franské říše.

Počátkem 9. století pronikli do oblasti Maďaři. Ty zanedlouho vystřídali Germáni, jejichž šlechta a církev postupně ovládla prakticky celé území dnešního Slovinska. Mezi 10. a 13. stoletím vzniklo po celé zemi velké množství klášterů a hradů, které primárně sloužily k ochraně hranic před případnými útoky zvenčí.

Habsburkové, Benátky a osmanští Turci

Habsburkové ovládli vnitrozemské oblasti Slovinska v roce 1335 a přičlenili je k zemím rakouským – Korutanům, Kraňsku a Štýrsku. Habsburská královská rodina vydržela ve Slovinsku u moci až do roku 1918. Po celých dlouhých šest století se ve vyšších vrstvách společnosti hovořilo výlučně německy, slovinský jazyk a kultura přežívaly víceméně pouze na venkově. I přes opakované (a opakovaně potlačované) pokusy o revoltu došlo k většímu vzepětí slovinského národa až v období reformace, kdy se poprvé objevily knihy psané slovinštinou.

Kamenný reliéf s okřídleným lvem sv. Marka, symbolem Benátek

Moc Habsburků však nesahala až k pobřeží. Všechna zdejší města byla až do roku 1797 pod ochranou Benátské republiky, po jejímž pádu se vlády nad pobřežními oblastmi ujali Francouzi. Staletí italské nadvlády jsou dodnes patrná především v architektuře či gastronomii slovinských přístavů a rybářských vesnic.

Poté, co trůn Byzantské říše připadl v roce 1453 sultánu Mehmedovi II., museli Habsburkové i Benátčané čelit výpadům osmanských Turků, jejichž armády se začaly nebezpečně přibližovat střední Evropě. Ve snaze zvýšit ochranu hranic byly narychlo opevněny desítky slovinských měst a zrekonstruována celá řada hradů a pevností, což pochopitelně přinášelo nemalé finanční náklady. Nekřesťanské daně, uvalené na místní obyvatelstvo, vedly jen k dalším nepokojům a revoltám.

Hospodářská i společenská situace se výrazně zlepšila v relativně poklidném 18. století, k čemuž podstatnou měrou přispěly i osvícené reformy císařovny Marie Terezie. Zavedena byla povinná školní docházka (vyučování však probíhalo v němčině), došlo ke zrušení nevolnictví, po celé zemi vznikaly manufaktury a podstatně se zlepšila dopravní infrastruktura na celé trase mezi Vídní a Terstem. Období prosperity se projevilo i v architektuře – slovinská města, zejména Lublaň, se zaplnila opulentními barokními stavbami.

Ilyrské provincie

Roku 1797 porazil Napoleon Benátskou republiku. O 12 let později se mu podařil další husarský kousek, když obsazením slovinského území odřízl Vídeň od jaderského pobřeží. Tzv. Ilyrské provincie, spravované guvernérem, zabíraly území od Grazu až po východní Jadran, včetně Dalmácie.

Napoleon si získal sympatie Slovinců tím, že za hlavní město Ilyrských provincií prohlásil Lublaň a povolil užívání slovinštiny jako oficiálního jazyka ve školách a na úřadech. Vůbec celé období francouzské nadvlády se stalo pro Slovince, Chorvaty i Srby do jisté míry požehnáním a jen posílilo dávný sen těchto národů o vytvoření společného jihoslovanského státu. Bohužel již po porážce Napoleona u Moskvy v roce 1813 se veškeré sny rozplynuly a Slovinsko se opět dostalo do područí Vídně.

Sny o nezávislosti

France Prešeren

France Prešeren se narodil v rolnické rodině ve vesnici Vrba poblíž Bledského jezera v roce 1800. Vystudoval práva ve Vídni a poté pracoval jako koncipient v Lublani. Tento melancholický alkoholik a známý svůdce žen prožíval jedno životní zklamání za druhým. V roce 1835 poté, co zemřel jeho blízký přítel Matija Čop a co zjistil, že jeho láska k vyvolené Juliji Primičové nebude opětována, se u něj dokonce začaly projevovat sebevražedné sklony.

Socha národního básníka Franca Prešerena v Lublani

Světové války a Království Jugoslávie

Opozice a nezávislost

Partyzáni na budově slovinského parlamentu

Mrtvé duše

Současné Slovinsko

Historické milníky

1. stol. př. n. l.

Příchod Římanů.

6. stol. n. l.

Příchod prvních Slovanů.

8. stol.

Oblast je ovládána Franky. Slovinci začínají přijímat křesťanství.

9. stol.

Země se dostává do rukou Bavorského vévodství.

13. stol.

Pobřežní města spadají pod ochranu Benátské republiky.

1335

Vnitrozemí Slovinska získávají Habsburkové.

15. a 16. století

Balkán ohrožují osmanští Turci. Po celém Slovinsku se staví obranné hrady. Propukají rolnické bouře.

1797

Pád Benátské republiky. Města na pobřeží přechází pod správu Habsburků.

1809

Slovinsko se stává součástí Napoleonových Ilyrských provincií.

1814

Porážka Napoleona. Slovinsko je opět součástí habsburské monarchie.

1918

Rozpad Rakouska-Uherska. Vnitrozemí Slovinska se stává součástí Království Srbů, Chorvatů a Slovinců, pobřežní oblasti získává Itálie.

1941

Hitler vyhlašuje válku Jugoslávii. Slovinsko je okupováno mocnostmi Osy.

1945

Tito zakládá Federativní lidovou republiku Jugoslávie, Slovinsko se stává jednou ze šesti účastnických republik.

1980

Tito umírá, Jugoslávie nadále funguje na principu rotujícího předsednictví.

80. léta 20. století

Hospodářský úpadek. Slovinsko a Chorvatsko odmítají doplácet na chudší republiky. Prezidentem Srbska se stává Slobodan Milošević, narůstá nacionalismus.

1989

Pád Berlínské zdi, zhroucení východního bloku.

1990

Volby vyhrává nekomunistická opozice.

1991

Vyhlášení nezávislosti Slovinska. „Desetidenní válka.“

1992

EU a OSN uznávají samostatnost Slovinska.

1993

Slovinsko se stává členem MMF a Světové banky.

2004

Slovinsko společně s devíti dalšími zeměmi vstupuje do EU.

2007

Slovinsko přijímá euro.

2010

Územní spor mezi Slovinskem a Chorvatskem o Piranský záliv.

2015

Slovinci se v referendu vyslovují proti sňatkům homosexuálů.

2016

Lublaň získává titul Evropské zelené město pro rok 2016.

Table of Contents

Top 10 zajímavostí

Ideální den ve Slovinsku

Úvod

Hřiště pod širým nebem

Podnebí

Obyvatelstvo

Nástrahy nové éry

Stručná historie

Ilyrové a Římané

Slovanské státy

Habsburkové, Benátky a osmanští Turci

Ilyrské provincie

Sny o nezávislosti

Světové války a Království Jugoslávie

Opozice a nezávislost

Současné Slovinsko

Historické milníky

Zajímavosti

France Prešeren