Top 10 zajímavostí

Montañas de Fuego Svezte se na velbloudovi sopečnou krajinou ostrova Lanzarote

Jardín de Cactus Dílo Césara Manriquea na ostrově Lanzarote

La Palma Zelený ostrov nabízí krásné i dobrodružné výlety

Puerto de Mogán Jedno z nejkrásnějších míst na ostrově Gran Canaria, dokonalé propojení tradic a turistiky

Pico del Teide Nejvyšší hora Tenerife a celého Španělska

La Orotava Zachovalé město na ostrově Tenerife ukrývá skvosty jako Casa de los Balcones

Cueva de los Verdes Působivé lávové útvary na ostrově Lanzarote

Maspalomas Pohádkové duny na ostrově Gran Canaria vypadají jako poušť na břehu moře

El Hierro Poklidný ostrov s dramaticky vyhlížející krajinou

Pláže Costa Calma Rozlehlé plochy bílého písku lákají návštěvníky na ostrov Fuerteventura

Ideální den na ostrově Tenerife

9.00 Snídaně

Vychutnejte si východ slunce na Playa de las Vistas a posnídejte v restauraci Water Melon (Centro Comercial San Telmo) ve čtvrti San Telmo letoviska Los Cristianos.

10.00 Adeje

Vydejte se po hlavní silnici TF-1 na sever a odbočte do nedotčeného horského městečka Adeje, bývalého sídla Guančů a později hrabat z Gomery. Navštivte pozůstatky jejich pevnosti Casa Fuerte a projděte se po strmém svahu Rambla, kde najdete mnoho barů a kaváren. Z Adeje se vstupuje do Barranca del Infierno (Pekelné soutěsky), kudy vede oblíbená výletní trasa (6,3 km). Tu si však nechejte na jindy.

11.30 Arguayo

Vraťte se zpět na hlavní silnici směřující na sever. Za městečkem Chio se vydejte doprava přes vesnici Arguayo, kde sídlí Museo Cha Domitila (tel.: 922 863 465). Můžete zde sledovat práci hrnčířů a koupit si místní keramiku.

12.30 Masca

Přes Las Manchas pokračujte severně do Santiaga del Teide. Odtud vystoupejte do Masky, nejmalebnější vesnice ostrova Tenerife, ležící nad příkrým srázem soutěsky. V některé z restaurací rozesetých podél silnice si vychutnejte fantastický výhled – můžete zvolit Chez Arlette v El Guanche (Calle El Lomito; tel.: 922 863 027).

14.00 Garachico

Vraťte se na hlavní silnici a vydejte se na sever (TF-82) do okouzlující pobřežní vesnice Garachico. Tady můžete strávit několik hodin, smočit se v lávových jezírcích, navštívit bývalý klášter svatého Františka, pokochat se výhledem z Castillo de San Miguel nebo si dopřát chladivý drink na náměstí Plaza.

16.00 Západní pobřeží

Po hlavní silnici se vydejte zpátky na jih a potom v Tamaimu po silnici TF-454 dolů údolím směrem na Los Gigantes. „Giganti“ získali své jméno podle vysoko se tyčících sopečných stěn strmě klesajících k moři. Podél pobřeží pokračujte na jih. Cestou se můžete zastavit v letovisku Playa de San Juan s krásnými plážemi nedaleko rybářské vesnice.

19.00 Večeře a sklenka vína při západu slunce

Dejte si koktejl v La Caleta na Costa Adeje a pak se přesuňte na vynikající labužnickou večeři do Restaurant 88 (www.restaurant88tenerife.com; tel.: 922 775 829), La Masía del Mar (tel.: 922 710 895) nebo do Piscis Terraza (tel.: 922 710 241) s fascinujícím výhledem na Atlantský oceán.

23.00 Noční život

Večer zakončete v příjemném podniku El Faro Chill Art (CC Torviscas Costa; tel.: 922 712 842) mezi Puerto Colón a Fañabe Beach. Ze zenové terasy můžete sledovat, jak slunce zapadá za obzor, a pak si jít dovnitř zatančit na diskotéku.

Úvod

Více než 1000 km jižně od Iberského poloostrova a pouhých 115 km od nejbližšího bodu afrického pobřeží se z vod Atlantského oceánu zvedá souostroví tvořené třinácti vulkanickými ostrovy. Říká se mu Kanárské ostrovy a je součástí Španělska, i když má svou vlastní vládu známou jako Cabildo Insular. Těchto šest ostrovů – Alegranza, La Graciosa, Lobos, Montaña Clara, Roque del Este a Roque del Oeste – jsou pouze neobydlené útesy v moři. Ze zbývajících sedmi jsou geologicky nejstarší tři východní ostrovy ležící nejblíže Africe – Gran Canaria, Lanzarote a Fuerteventura. Mají nejdelší pobřeží a nabízejí proto nejvíce pláží.

Odkud mají jméno?

Říká se, že Kanárské ostrovy byly pojmenovány po psech, kteří tu byli spatřeni v dobách starověkého Říma – canis je latinský výraz pro psa. Jejich španělští potomci, oblíbení Presa Canario (kanárské dogy), jsou podobní mastifům.

Čtyři západní ostrovy – Tenerife, La Palma, La Gomera a El Hierro – seřazené od největšího po nejmenší mají rozeklané břehy s útesy příkře vystupujícími z oceánu. Pouze Tenerife má vlastní pláže. Zlatý písek, díky němuž jsou ostrovy tak oblíbené, sem byl většinou dovezen buď ze Sahary, nebo ho vytěžili ze dna moře. Dohromady skýtá souostroví asi 1500 km pobřeží. Výrazně modrá barva vody je způsobená hloubkou oceánu, která místy dosahuje až 3000 metrů.

Počasí, flóra a fauna

Souostroví leží na obratníku Raka, okolní vody jsou však o něco chladnější, než bychom v tomto tropickém pásmu očekávali. Ze severu sem proudí Golfský proud a vane pasát. Díky nim vládne na Kanárských ostrovech, alespoň v úrovni moře, velmi příjemné podnebí. Průměrné teploty se na plážích pohybují mezi 19 °C v zimě a 25 °C v létě. Velká část ostrovů je však hornatá – Pico del Teide na ostrově Tenerife se tyčí do výšky 3 718 m a není jen dominantou celého souostroví, ale také nejvyšší horou celého Španělska. Velké rozdíly v nadmořské výšce způsobují, že se teploty mohou výrazně lišit nejen mezi jednotlivými ostrovy, ale i v rámci jednoho z nich.

Opuncie na ostrově Gran Canaria

Kombinace klimatu a neobvyklých geologických podmínek vytvořila příznivé prostředí pro nebývalé množství rostlin a živočichů, kterým se tu skvěle daří, přestože ani na jednom z ostrovů nenajdete sladkovodní řeku. Pro zachování cenné přírody byla důležitá i izolace celého souostroví. Díky přibližně 650 původním druhům rostlin patří tyto ostrovy k celosvětově nejvýznamnějším oblastem srovnatelným snad jen s jinými souostrovími, jako jsou Galapágy nebo Havaj. K ochraně tohoto přírodního bohatství byl přijat zákon ustavující na Kanárských ostrovech řadu přírodních parků, rezervací, památek, chráněných oblastí a oblastí vědeckého zájmu s cílem omezit v těchto místech činnost člověka. Jejich rozloha pokrývá celých 36 % povrchu souostroví.

Aloe

Podnebí Kanárských ostrovů je ideální pro růst aloe, rostliny, která přináší úlevu podrážděné kůži a která se dnes hojně používá v hydratačních krémech, mýdlech, opalovacích krémech a šamponech. Kryštof Kolumbus prý během svého putování jednou prohlásil: „Existují čtyři základní věci, které člověk potřebuje, aby se cítil dobře: pšenice, hrozny, olivy a aloe.“

Místní lidé a turistický ruch

Od konce 15. století spadají obyvatelé Kanárských ostrovů pod vládu Španělska. Pro nezasvěceného pozorovatele vypadají jako Španělé, hovoří španělsky a jsou prosyceni španělskou kulturou – od Španělů se prakticky nijak neliší. Jsou možná jen o něco tišší a méně výbušní než jejich kontinentální příbuzní. V průběhu staletí však Kanárské ostrovy fungovaly jako spojovací článek mezi Evropou, Afrikou a Jižní i Severní Amerikou, a staly se tak domovem mnoha obyvatel pocházejících z nejrůznějších kultur, zvláště z jihoamerických zemí, které bývaly španělskými koloniemi. I proto se dnes místní považují především za obyvatele Kanárských ostrovů a teprve potom za Španěly.

Playa de las Cucharas na pobřeží Costa Teguise, Lanzarote

Ve druhé polovině 20. století se ostrované naučili využívat přírodní bohatství ostrovů – příjemné klima a nádherné pláže, které lákají miliony návštěvníků především z Evropy. Turistický ruch je tu nejdůležitějším průmyslovým odvětvím. V roce 2014 navštívilo ostrovy téměř dvanáct milionů turistů, přičemž většina z nich (asi devět milionů) mířila na ostrovy Tenerife a Gran Canaria a pouze po jednom milionu na ostrovy Lanzarote a Fuerteventura. Masové turistice slouží především jižní pobřeží ostrovů Gran Canaria a Tenerife a v menším, ale stále rostoucím rozsahu také Lanzarote a Fuerteventura. Menší ostrovy bez komerčně využitelných pláží budou alespoň v počtech návštěvníků vždy zaostávat, ačkoli i zde má příroda své půvaby. Mohlo by se zdát, že při tolika návštěvnících musí být ostrovy k prasknutí přeplněné, ale není tomu tak, protože většina turistů míří přímo do velkých letovisek, jako jsou Playa de las Américas na Tenerife nebo Playa del Inglés na ostrově Gran Canaria. Vlastně se dá říct, že kdybychom sečetli všechna území vyhrazená turistickému ruchu, získali bychom jen nepatrný zlomek celkové plochy ostrovů a jejich přírodního bohatství.

Slavnostní veselí, ostrov El Hierro

Který z ostrovů je pro vás ten nejlepší?

Třebaže to může znít jako klišé, skutečně platí, že ostrovy nabízejí pro každého něco. Rozmanitost krajiny je až zarážející. Na Kanárských ostrovech najdete hory se sněhovými čepicemi, půvabná zelená údolí, pouště, strmě čnící útesy i nádherné pláže se zlatavým nebo černým pískem, případně se tyto krajinné typy vyskytují v neopakovatelných kombinacích. Nezapomínejte, že Kanárské ostrovy jsou sopečného původu a jako takové snad ani nemohou být nudné a jednotvárné (sopka Teneguia na ostrově La Palma naposledy vybuchla v roce 1971). Na ostrově Lanzarote se například můžete nejen kochat fantastickou scenerií stvořenou seismickými pochody, k nimž došlo před stovkami let, ale můžete dokonce sledovat, jak se dá vařit na sopečném žáru ukrývajícím se přímo pod vašima nohama.

Největší z ostrovů je Tenerife, který má opravdu co nabídnout. Pico del Teide vás přivítá velmi fotogenickou krajinou a ostrov oplývá bezpochyby největším počtem denních i nočních turistických atrakcí. Ovšem pokud jde o všestrannou přitažlivost, drží se v těsném závěsu za ním ostrov Gran Canaria. Na obou ostrovech najdete rušná moderní města i starobylá ospalá městečka, životem kypící letoviska i poklidná odlehlá místa, a nadto krásné a dramatické vnitrozemí.

Pokud jsou pro vás prioritou dlouhé zlatavé pláže, bude se vám líbit na ostrově Gran Canaria. Ostrov Lanzarote s drsnými malpaís (silně erodovanými oblastmi se sporou vegetací) potěší ty, pro něž je důležitá ohleduplnost k životnímu prostředí, ale přesto si dokážou užít společnost ostatních návštěvníků. Budoucnost ukáže, jestli pokračující růst turistického ruchu nenaruší křehkou rovnováhu, ale zatím se turistická lákadla, jejichž duchovním otcem byl místní výtvarník César Manrique (1919–92), skvěle doplňují s letovisky jako je Puerto del Carmen, a celková atmosféra ostrova s nízkými, bíle omítnutými budovami je velmi příjemná.

Názory na ostrov Fuerteventura jsou většinou jasně polarizované: jde o skutečný opuštěný ostrov – větrný, písčitý a vyprahlý. Ale místní pláže jsou bezpochyby nejlepší na celých Kanárských ostrovech, a tak tady turistické zóny s ambicí vyhovět každému vkusu rostou jako houby po dešti. Kromě vodních sportů, jimiž je ostrov vyhlášený, tu ale není moc co dělat nebo vidět. Méně známé a výrazně menší ostrovy La Palma, La Gomera a El Hierro nedisponují takovým počtem pláží, a proto unikly masovému turistickému ruchu, který se jim pravděpodobně vyhne i v budoucnosti, přestože i zde se turismo rural v umírněném měřítku rozvíjí. Největším lákadlem těchto tří ostrovů se stal právě skromný počet komerčních atrakcí.

Najdete tu jen málo hotelů a restaurací, které by stály za povšimnutí (i když pro znalé návštěvníky je jich dostatek), nejsou tu diskotéky ani hlučné bary, které by rušily klid hrstky turistů. Zato zde narazíte na mnoho nádherných horských scenerií a také na jednu či dvě příjemné pláže, kde můžete v klidu relaxovat. Pokud právě tohle splňuje vaši představu o ideální dovolené, pak je pro vás jeden z těchto menších ostrovů skvělou volbou.

Většině lidí však stačí uchýlit se sem na den či dva. Přesouvat se mezi ostrovy je jednoduché a pár dní na panenském ostrově vyvážených pohodlím velkých letovisek vám může z obou světů přinést to nejlepší. Vydejte se na cesty sami, hledejte nečekané a brzy zjistíte, že Kanárské ostrovy toho mohou nabídnout mnohem více než jen celoroční opalování.

Stručná historie

Kanárské ostrovy jsou místem mýtů a legend. Mnozí spisovatelé s nimi spojují dávno ztracenou Atlantidu. Podle Platóna byla tato bohatá a šťastná země ležící v Atlantském oceánu na západ od Gibraltaru zničena zemětřesením a pobřežními vlnami asi před 12 tisíci lety. Po této katastrofě zůstaly nad hladinou moře jen vrcholky hor tvořící sedm ostrovů. Mohly to být Kanárské ostrovy? Staří Řekové o těchto ostrovech hovořili jako o zahradě Hesperidek, Římané je nazývali Insulae Fortunatae, Šťastné ostrovy.

Konec světa

Ve 2. století našeho letopočtu, kdy lidé ani v nejmenším nepochybovali, že Země je plochá, byl ostrov El Hierro, nejzápadnější z Kanárských ostrovů, prohlášen za oficiální západní konec světa. Bylo to dáno skutečností, že sem matematik a astronom Ptolemaios (v roce 150 n. l.) umístil nultý poledník, který se běžně používal až do 19. století.

Plútarchos psal o úrodné zemi někde u pobřeží Afriky, kde jarní větřík nikdy neutichá. Jeho zdrojem byl římský vojenský velitel Sertorius, který se o těchto zemích doslechl od cestovatelů. V 1. století našeho letopočtu píše Plinius o výpravě na ostrovy vedené mauretánským králem Jubou II., který tu prý viděl spousty potulných psů. Canis je latinský výraz pro psa, odtud tedy Kanárské ostrovy.

První obyvatelé

Všech sedm hlavních Kanárských ostrovů bylo obydleno dávno předtím, než sem dorazili první evropští námořníci. Původní národy si říkali Guančové, což v jejich rodném jazyce znamenalo „lidé“. Chceme-li být přesní, toto označení se vztahovalo pouze na obyvatele ostrova Tenerife, ale později se začalo používat pro všechny domorodé obyvatele souostroví.

Předpokládá se, že Guančové se dostali na ostrovy v 1. nebo 2. století př. n. l., pravděpodobně ze severní Afriky. Etnografové je spojují s kromaňonci a s předchůdci tzv. středomořské rasy. Byli vysocí, se světlou pletí, často modroocí a plavovlasí. Jejich ostatky si můžete prohlédnout v obsáhlých sbírkách v Museo Canario v Las Palmas na ostrově Gran Canaria. Tady si také můžete povšimnout důležitosti, jakou Guančové přikládali smrti. Podobně jako starověcí Egypťané pečlivě balzamovali své mrtvé, pravděpodobně kvůli obřadnému přechodu na onen svět. Na skalách byly objeveny tajemné plastiky, jež by mohly tyto rituály objasňovat, kanárskou verzi Rosettské desky, která by je pomohla rozluštit, však dosud nikdo nenašel.

Námořní tajemství

Je záhadou, jak se Guančové na ostrovy dostali, nebyly totiž nalezeny žádné pozůstatky lodí. Jedna z teorií říká, že sem dopluli ze severní Afriky na vorech zhotovených z rákosu. Výprava Thora Heyerdahla dodala názoru jistou hodnověrnost. Dopodrobna se této otázce věnuje část expozice v pyramidách v Güímaru na ostrově Tenerife.

Guančové žili v jeskyních a mnoho jeskyní, které se zachovaly do dnešních dnů, sloužilo pravděpodobně jako skladiště. Například jeskynní klenby Cenobio de Valerón nedaleko města Gáldar na ostrově Gran Canaria jsou dnes sice označovány za klášter, pravděpodobně však původně sloužily jako skladiště obilí. V místním podnebí je bydlení v jeskyni příjemné – v létě je tu chladněji a v zimě tepleji než v běžných příbytcích. Ještě dnes se na ostrovech najde řada jeskynních domů.

Dědictvím Guančů, na něž narazíte na trzích i v tradičních restauracích, je gofio, jemně mletá mouka z praženého obilí, jež dosud patří k základním potravinám obyvatel Kanárských ostrovů. Jazyk Guančů se zachoval např. v místních názvech Tafira a Tamadaba (na ostrově Gran Canaria), Timanfaya (na ostrově Lanzarote), Teide (na ostrově Tenerife) či Tenerife.

Guančský náčelník

Conquistadoři

Prvními cizími návštěvníky Kanárských ostrovů byli patrně arabští námořníci, kteří se vylodili na ostrově Gran Canaria před 2000 lety a kterým se dostalo vřelého přijetí. V pozdějších staletích se obyvatelům ostrovů jejich vstřícná pohostinnost nevyplatila.

Evropané se k ostrovním břehům dostali až ve 14. století, kdy janovský mořeplavec Lanzarotto Marcello kolonizoval ostrov známý v té době jako Tytheroygatra, později jako Lanzarote. V jeho stopách pak přišli obchodníci s otroky, hledači pokladů a misionáři, ale skutečné dobývání Kanárských ostrovů započalo až v roce 1402. U kormidla tehdy stál normanský šlechtic a mořeplavec Jean de Béthencourt ve službách krále Jindřicha III. Kastilského. Poté, co Béthencourt poměrně snadno obsadil ostrovy Lanzarote a Fuerteventura, odehnala bouře jeho lodě od ostrova Gran Canaria. Vydal se tedy k ostrovu El Hierro, kde ohromení ostrované uvítali příchozí na velkolepých plavidlech jako bohy. Béthencourt je na oplátku za jejich pohostinnost pozval na své lodě, kde je zajal a pak prodal do otroctví.

Jean de Béthencourt

Zhruba v té době obrátili svou pozornost ke Kanárským ostrovům i Portugalci, kteří rovněž kolonizovali oblast Atlantského oceánu. Mezi oběma mocnostmi došlo k námořním šarvátkám, ale na konci války mezi Portugalskem a Kastilií ukončila nároky Lisabonu na Šťastné ostrovy mírová smlouva z Alcaçovas. Na rozkaz katolických Veličenstev Ferdinanda Aragonského a Isabely Kastilské započala druhá fáze dobývání. V roce 1483 si podmanili ostrov Gran Canaria a v roce 1488 ostrov La Gomera. Obyvatelé ostrova La Palma odolávali až do roku 1493 a po dalších dvou letech zuřivých bojů padla do španělských rukou i výhra nejvyšší – ostrov Tenerife. Téměř celé století pak trvalo, než byli původní obyvatelé porobeni a donuceni konvertovat ke katolické víře. Tato gerilová válka si vyžádala tisíce obětí, z nichž většinu tvořili stateční, avšak špatně vyzbrojení Guančové.

Stopy Kryštofa Kolumba

San Cristóbal de La Laguna, první hlavní město ostrova

Víno a válka

Most do Nového světa

Volný obchod

Španělská občanská válka

Turistický ruch a životní prostředí

Historické milníky

asi 3000 př. n. l.

Připlouvají osadníci ze severní Afriky.

1339 n. l.

Janovan Lanzarotto Malocello objevuje ostrov Lanzarote.

1402–06

Norman Jean de Béthencourt podrobuje ostrovy Lanzarote, Fuerteventura a El Hierro španělské koruně.

15. století

Guančové odolávají španělským dobyvatelům až do roku 1495, kdy se Tenerife jako poslední dostává pod nadvládu Španělska.

1492

Na ostrově La Palma se před svou cestou do Ameriky krátce zastavuje Kryštof Kolumbus.

1500

Kolem tohoto roku se objevuje cukrová třtina a začínají se sem dovážet otroci z Afriky. Od roku 1554 výroba cukru upadá.

16.–17. století

Mnoho obyvatel zchudlých ostrovů Lanzarote a Fuerteventura se stává piráty. Výroba vína nahrazuje výrobu cukru.

1730–36

Opakované erupce sopky Timanfaya na ostrově Lanzarote.

1700–1950

Chudoba vyvolává mohutnou vlnu emigrace do Jižní Ameriky.

1825–75

Po zavedení chovu červce nopálového následuje krátký ekonomický boom. Prosperitu ukončuje vynález chemických barviv.

1852

Isabela II. vyhlašuje Kanárské ostrovy za zónu volného obchodu.

1890

Britové zavádějí pěstování banánovníků.

1936

Franco, vojenský velitel Kanárských ostrovů, zahajuje tříletou španělskou občanskou válku.

1956

Na ostrově Gran Canaria přistává první charterový let.

1971

Dochází k erupci sopky Teneguia na ostrově La Palma.

1978–82

Španělsko ustanovuje autonomní oblast Kanárské ostrovy.

1986

Španělsko vstupuje do EU. Kanárské ostrovy získávají zvláštní status.

1995

Ostrovy jsou integrovány do EU, ale zachovávají si daňové úlevy.

2002

Národní měnou se stává euro.

2006

Prudký nárůst počtu ilegálních imigrantů z Afriky.

2007

Letní požáry devastují oblast Mogán na ostrově Gran Canaria.

2012

Společnost Repsol začíná podmořsky těžit ropu navzdory protestům. Požár pustoší přírodní rezervaci Garajonay na ostrově La Gomera.

2015

Všeobecné volby ve Španělsku.

Table of Contents

Top 10 zajímavostí

Ideální den na ostrově Tenerife

Úvod

Počasí, flóra a fauna

Místní lidé a turistický ruch

Který z ostrovů je pro vás ten nejlepší?

Stručná historie

První obyvatelé

Conquistadoři

Stopy Kryštofa Kolumba

Víno a válka

Volný obchod

Španělská občanská válka

Turistický ruch a životní prostředí

Historické milníky

Zajímavosti

Most do Nového světa