Top 10 zajímavostí

Severovýchodní pobřeží Tato část Korfu je skutečně nádherná, s oblázkovými zátokami a úchvatnou horskou scenerií

Paleokastrítsa Malebný kout ostrova patřící k nejznámějším korfským letoviskům

Západní pobřeží Oblast proslavená překrásnými písečnými plážemi, včetně letovisek Glyfáda a Kondogialos

Paxos Udělejte si jednodenní výlet na tento okouzlující ostrov

Angelókastro Středověká pevnost nabízí úžasný rozhled

Byzantské muzeum V jeho zdech se nachází pozoruhodná sbírka ikon a náboženských artefaktů

Muzeum asijského umění Nečekaná sbírka světové úrovně ve městě Kérkyra

Archeologické muzeum Slavným sbírkám Kérkyry dominuje masivní Štít s Gorgonou

Zámeček Achillion Tato velkolepá budova je jednou z nejnavštěvovanějších památek ostrova

Listón Impozantní promenáda byla vybudována podle Rue de Rivoli v Paříži

Ideální výlet po Korfu

1. den Kérkyra

Ráno vám zpříjemní káva na promenádě Listón. Přejděte náměstí Esplanáda a zamiřte do Paleó Froúrio a do Muzea asijského umění. Po odpoledním výšlapu do Néo Froúrio si dopřejte koupání na pláži Glyfáda nebo Kondogialos. Západ slunce dobře uvidíte z vyhlídky Císařův trůn v Pélekasu.

2. den Jih

Cestou na jih se zastavte v muzeu v Paleópolis a navštivte zámeček Achillion. Poobědvejte v taverně Boúkari, odpoledne můžete strávit na pláži v Íssosu. Na večeři zamiřte třeba do restaurace Klimataria v Benítsesu, nebo do taverny Trypas v Kynopiastésu.

3. den Severovýchod

Z města se vydejte na severovýchod, udělejte si zastávku v pobočce Národní galerie v Káto Korakiáně nebo v kostele v Ágios Márkos. Pak si dejte oběd v Agní, Kouloúře nebo Ágios Stéfanos. V Kalámi je nejlepší oblázková pláž v regionu. Večer si vyjeďte do vesnice Paleá Períthia na staré náměstí na večeři. Na noc zakotvěte v letovisku Róda nebo Aharávi kvůli plánovanému zítřejšímu výletu.

4. den Eríkoussa

Naskočte v Ródě nebo Sidári do loďky a udělejte si výlet na Eríkoussu. Pak pokračujte do vesničky Perouládes a vychutnejte si západ slunce z útesů nad pláží Longas. Když si dáte večeři u Dionýsa ve vesničce Afiónas, budete mít okouzlující výhled.

5. den Severozápad

Den začněte na úžasné pláži ve městě Ágios Geórgios Págon, pak se vydejte na hrad Angelókastro. Oběd si vychutnejte současně s krásným výhledem na Paleokastrítsu ve vesničce Lákones. Vaším cílem pro pozdní odpoledne může být – kromě koupání – návštěva malebného kláštera Theotókou těsně před soumrakem. Večeři si dejte ve vesničce Doukádes u Alžběty.

6. den Paxos a Antípaxos

Podnikněte celodenní výletní plavbu na tyto dva ostrůvky jižně od Korfu. Cílem bude západní pobřeží Paxu s jeho atraktivním skalním útvarem zvaným Ortholitos a mořskými jeskyněmi nebo zátoky Vríka a Voutoúmi na ostrově Antípaxos, které jako by byly na Karibiku. K večeři si můžete po návratu do Kérkyry dát třeba nějaké italské jídlo v La Famiglia.

7. den Muzea

Dnes se snažte dohnat, co jste zatím nestihli. Projděte si Archeologické muzeum ve městě (donedávna zavřené kvůli rekonstrukci) s impozantním Štítem s Gorgonou, úžasnou sbírku ikon v Byzantském muzeu nebo Historické a folklorní muzeum ve městě Sinarádes. Poobědvejte v malé taverně nad pláží Myrtiótissa s výhledem na moře, pak si zaplavejte a projděte si místní historický klášter.

Úvod

Zahalené do temně zeleného závoje, s hornatým obzorem nořícím se do průzračně čistého tyrkysového moře je Korfu známé jako řecký smaragdový ostrov. Patří mezi nejzelenější z řeckých ostrovů a je také jedním z nejmalebnějších. Kvetoucí keříky, keře a stromy pokrývají téměř celou jeho zvlněnou krajinu a na jaře je ostrov plný nádherných divoce rostoucích květů.

Dramatická krása severovýchodního pobřeží

Slunné pláže Korfu, působivé scenerie a neopakovatelná atmosféra hlavního města už celá staletí okouzlují své návštěvníky včetně mnoha spisovatelů a umělců. Ohromující vyhlídky, které ostrov nabízí, prý byly inspirací jak pro Homéra, který sem umístil děj Odyssey, tak pro Shakespearovu Bouři. V pozdějších dobách své dojmy z mnoha zdejších pozoruhodností ztvárnil spisovatel a malíř Edward Lear a žili zde také bratři Lawrence a Gerald Durrellovi, autoři humoristických knih o životě na Korfu.

Klidná letoviska

Na konci 70. let 20. století se Korfu stalo oblíbeným britským střediskem; mnoho let přijížděla více než polovina prázdninových návštěvníků ostrova ze Spojeného království. První britští turisté se ve městě Kérkyra (známém také jako Korfu) museli cítit jako doma, když popíjeli zázvorové pivo a sledovali zápasy kriketu – pozůstatky nadvlády Britů (1814–1864), které si zde můžete vychutnávat ještě dnes. Zavedení levných zájezdů pořádaných cestovními kancelářemi dodalo v 80. letech 20. století Korfu jakési renomé „party ostrova“. Ovšem party scéna byla vždycky omezená na pár enkláv a od nového tisíciletí se některé z nich hodně zklidnily. Přesto pořád existuje pár míst, kterým by se měli milovníci poklidné atmosféry raději vyhnout. Později prudce stoupl počet přijíždějících Středoevropanů a Východoevropanů – Poláků, Srbů, Rusů, Čechů, Rumunů a Bulharů.

V souladu s charakterem ostrova a jeho měřítkem jsou mnohé resorty malé, klidné a leží v ústraní. I když byl stavební boom v některých částech Korfu hektický, nezanechal toho po sobě tolik jako v mnoha jiných středomořských prázdninových destinacích. Nejsou tu žádné nevzhledné výškové budovy, jen tu a tam velký hotel, ale většina ostrova zůstává masovým turismem v podstatě nedotčena. Hlavní resorty jsou doopravdy přeplněné pouze v červenci a srpnu a je zajímavé, že dokonce i ve vrcholné sezoně máte šanci najít osamělá místa na slunění a túry. Musíte vynaložit jen o něco více úsilí, abyste se tam dostali (obvykle pěšky nebo lodí).

Poloha a velikost

Korfu leží nejseverněji ze všech Jónských ostrovů. Hned za mořem se na východě nachází Albánie a řecká pevnina. Itálie leží pouhých 40 námořních mil na severozápad. Směrem na jih se rozkládá nádherný Paxos a další Jónské ostrovy (Lefkáda, Ithaka, Kefalonie, Zakynthos a Kythira). Ovšem výlety na ostrovy si obvykle mohou dovolit pouze cestovatelé se spoustou času.

Listón, Kérkyra (Korfu)

Korfu je západní bránou do Řecka a hrdě se nazvalo také „vstupní bránou na Jadran“. Říká se, že Osmanům, kteří si podrobili zbytek řecké pevniny a z Jónských ostrovů Lefkádu, se nepodařilo získat zde opěrný bod. Naopak tady během pěti set let své nadvlády zanechaly stopy významné západní mocnosti té doby (Benátky, Francie a Británie). Nikde to není zřetelnější než u vytříbené architektury a kosmopolitní atmosféry města Kérkyra. Kde jinde na světě se můžete posadit ve stylové francouzské kavárně v benátských uličkách, upíjet řeckou kávu a přitom hledět na anglický palác? Toto stylové hlavní město je považováno za nejkrásnější město všech řeckých ostrovů a jeho návštěva je pro většinu turistů zlatým hřebem jejich dovolené.

Korfu svým tvarem připomíná kosu, měří přibližně 65 km na délku a od 4 km do 30 km na šířku. Ostrov tvoří viditelná koruna horského pásma skrytého pod vodou, které se před miliardou let oddělilo od pevniny na východě. Nejvyšším bodem je hora Pantokrátor, která není se svými 914 metry žádný velikán, ovšem v měřítku tohoto nevelkého ostrova získává na významu. Jejího vrcholu lze dosáhnout stoupáním po strmých serpentinách. Půjčte si auto, i kdyby to bylo jen na pár dní. Budete tak moci snadno procestovat a prozkoumat celý ostrov. Při cestování po Korfu uvidíte na zvlněných kopcích a kamenných terasách stříbřité hájky generacemi ceněných olivovníků – prastarých a pokroucených. V minulosti byly pro ostrov z ekonomického hlediska tím nejdůležitějším a doposud jsou zdrojem dřeva i výborného olivového oleje lisovaného z jejich plodů. Ostrov také zdobí spousta keřů kumquatů a citroníků (vydávajících na jaře krásnou vůni), platanů, palisandrů, palem, vistárií, myrt a oleandrů. I ty nejobyčejnější domy zkrášlují zelenající se vinice a ohromné nádherné trsy růží nebo buganvilií. Nejvíc si vás však získají lesíky vysokých a útlých cypřišů stojících na úbočích jako strážci.

Přijeďte na ostrov pokud možno na jaře nebo na začátku léta, abyste poznali to nejlepší z jeho flóry: jen zde se nachází přibližně 100 původních volně rostoucích květin, které nenajdete nikde jinde. Možná pak budete trochu promočení, ale stojí to za to. Korfu je obdařeno mimořádně bujnou vegetací, protože zde prší více než v jiných oblastech Řecka – déšť na pevninu odklánějí nedaleké hory. Přesto je Korfu po většinu roku velice slunečný ostrov.

Čisté pláže, bezstarostný život

Na Korfu je pobřežní pásmo dlouhé přibližně 200 km a na něm se nacházejí jedny z nejkrásnějších a nejčistších pláží Evropy. Jsou různé – od pásů zlatého písku přes drobné oblázky až po jasně bílé kamínky, případně kombinace všech těchto tří typů. Zatímco vlny k surfování lze objevit na západních březích, na chráněnějším východním pobřeží je spousta klidných zátok vhodných pro celou rodinu. Co se týče moře samotného, voda v zálivech se blyští v celé škále jasně modré a vytváří až neuvěřitelné odstíny. Nenechejte si ujít celodenní výlet na některý z Diapontských ostrovů nebo na Antípaxos, kde je voda čistá jako v Karibiku.

Na Korfu žije přibližně 120 000 lidí. Někteří se nechali zlákat životem v zahraničí nebo ve velkých pevninských městech, ale mnozí ostrov nikdy neopustili. Místo toho svět přichází k nim – ve stále větší míře – a v současnosti sem zavítá na jeden milion turistů ročně. Avšak i přes sezonní příliv návštěvníků zůstávají místní lidé přátelští a otevření.

Západ slunce na západním pobřeží

Život na Korfu plyne beze spěchu. Pro puntičkářské návštěvníky ze severnější části Evropy možná občas až příliš bezstarostně: například nevzrušeně čekají na autobus, který má 20 minut zpoždění (nebo vůbec nepřijede), když musí vystát patnáctiminutovou frontu na „rychlé občerstvení“ nazývané souvlaki nebo když objednávka v restauraci trvá celou věčnost a jídlo pak dostanete studené. Buďte trpěliví a pamatujte na to, že ještě nikdo nepřijel na Korfu (vlastně ani na kterékoli jiné místo v Řecku) kvůli pohotovým službám, gurmánskému francouzskému jídlu nebo dokonalé kanalizaci. Vždyť ono zdejší pomalé životní tempo je neodmyslitelně spjaté s pojmem filoxenia, tradiční řeckou pohostinností vůči cizincům.

Stručná historie

Prehistorické nálezy u jeskyně Gardikiu v jihozápadní části ostrova pocházejí ze střední doby kamenné (40 000 př. n. l.). V té době byl ostrov pravděpodobně propojen s pevninou. Na rozdíl od dalších Jónských ostrovů nejsou na Korfu žádné známky mykénské kultury, což vede odborníky k názoru, že během pozdní doby bronzové na ostrově žili spíše Féničané (1500 př. n. l. – 1150 př. n. l.)

Pozůstatek byzantské nadvlády: kostel svatého Jásona a Sopatra

Známá historie Korfu se začíná psát v roce 734 př. n. l., kdy se na ostrově usadili Korinťané v osadě Kórkyra, která se nacházela jižně od dnešního hlavního města Kérkyra, v oblasti Paleópolis (Starého Města). Archeologické vykopávky (probíhající dodnes) objevily základy starých chrámů poblíž Mon Repos. Starodávné město již bylo pravděpodobně zničené barbarskými nájezdníky a kámen z jeho zdiva posloužil ke stavbě Kérkyry. Jeden z nejdůležitějších artefaktů z této doby, štít pocházející z 6. století př. n. l., stál v chrámu zasvěceném bohyni Artemis. Dnes je k vidění v Archeologickém muzeu.

Osada Kórkyra se během následujících let rozrůstala, až se stala velkou pobřežní velmocí, a to hlavně zásluhou vzkvétajícího obchodu s Itálií. V roce 665 př. n. l. pak porazila Korint v první historicky doložené námořní bitvě v řecké historii, vydobyla si nezávislost a získala další kolonie. Spojenectví Korfu a Athén proti Korintu a Spartě se později – jak popisuje historik Thukydides – v roce 443 př. n. l. stalo spouštěčem peloponéské války a v podstatě tak započal konec klasického Řecka.

V pozdějších dobách ostrov čelil četným ničivým útokům. Korfu leží zhruba jednu námořní míli od Epiru (historická oblast na Balkánském poloostrově) a jeho přístavy, úrodná země a strategická pozice mezi Jaderským a Jónským mořem byly hlavním důvodem, proč si na ostrov brousily zuby další mocné říše, které chtěly těžit z výhod regionu.

Římská říše a barbarští nájezdníci

Korfská Stará pevnost

Okolo roku 229 př. n. l. dorazila na ostrov římská flotila a osvobodila ho od nadvlády Illyrů. Korfu se tak stalo první římskou kolonií na Jadranu. Dalších pět a půl století ostrov prosperoval jako římská námořní základna. Během té doby jej navštívila řada známých osobností, např. Cicero, Caesar, Marcus Antonius s Kleopatrou, Tiberius či Nero. Během 1. století přišli na ostrov sv. Jáson a Sopatros a šířili zde křesťanské učení.

Když se Římské impérium ve 4. století rozdělilo, Byzantská říše převzala nad ostrovem kontrolu, avšak jen těžko ho zvládala bránit před nájezdníky. Divoké kmeny Vandalů zaútočily na ostrov v roce 445 a v roce 562 ho těžce poničily hordy Ostrogótů. Proto se osadníci přesunuli hlouběji do vnitrozemí.

Během 10. století se obyvatelé Korfu posunuli zhruba o 2 km severněji a stavěli první opevnění (Starou pevnost) na východním skalnatém srázu, které chránilo ostrov před útokem z moře. Na tomto místě je můžeme najít dodnes. I v dalších částech ostrova odcházeli obyvatelé více do vnitrozemí, kde zakládali chráněné osady.

Normané a Sicilané

Poté se objevil nový a silný nepřítel. V letech 1080–1185 Normané několikrát přepluli moře od Sicílie a Itálie a napadli Korfu a blízké výspy slábnoucí Byzantské říše. Vládci impéria už ale neměli na svou obranu dostatečně silnou armádu. Do bojů se zapojili Benátčané, kteří pak hráli důležitou roli v osudu ostrova i celé Byzantské říše.

Svatí patroni

Říká se, že během tureckého obléhání v roce 1716 se během bouře zjevil svatý Spiridon se zapálenou pochodní a vyděsil Turky natolik, že utekli. Od té doby je 11. srpen dnem zasvěceným právě tomuto ostrovnímu patronovi.

Dóže Enrico Dandolo v čele čtvrté křižácké výpravy v roce 1204 dobyl Konstantinopol. Benátčané začali rozšiřovat svůj vliv na celé západní Řecko a na Peloponés a Jónské ostrovy, nebyli však schopni nad územím převzít okamžitou kontrolu. Korfu se proto spojilo s řeckým Epirským despotátem, který poté ovládal území dnešní Albánie a západního Řecka. V roce 1214 Michael Angelos Komnenos II. oficiálně připojil ostrov ke své říši a posílil ochranu pevností v Angelókastru a Gardíki, které sloužily hlavně jako ochrana proti nájezdům pirátů.

Normané v té době nadále toužili po nadvládě nad ostrovem. V roce 1259 dal Michael II. svou dceru Helenu za ženu štaufskému králi Manfrédovi Sicilskému a Korfu jí dal věnem. O osm let později se na Korfu usídlil nový král Sicílie a Neapole Karel z Anjou a pak odtud nerušeně vládl. Během té doby téměř vymizelo tradiční pravoslavné náboženství a novou, oficiální vírou se stalo římskokatolické vyznání.

Benátská nadvláda

Po skončení nadvlády Anjouovců si bylo shromáždění 24 baronů z Korfu vědomo nebezpečí loupeživých pirátů a nájezdníků. Požádali tedy Benátky a jejich armádu o podporu. Benátčané se na ostrově vylodili 20. května 1386, čímž začala okupace trvající více než čtyři století. Následujícího roku se Korfu stalo oficiálně součástí benátského námořního impéria – tzv. Stato da Mar. Tím se ostrov znovu stal prosperujícím regionem a hlavní město Kérkyra bylo klíčovým přístavem pro galéry, které zde kotvily během svých pravidelných obchodních cest. Benátčané opevnili starou byzantskou pevnost v Kérkyře, aby tak posílili její obranu.

V roce 1463 se na území Řecka začínají rozpínat osmanští Turci, kteří vyhlašují válku také Benátkám. Během následujících let dosáhla jejich armáda úspěchu na Jónských ostrovech a v roce 1537 vstoupila na Korfu. Osmanská flotila obklíčila ostrov pod vedením berberského piráta Chajruddína Barbarossy, který s sebou přivezl dělostřelectvo a vojenský oddíl čítající na 25 000 vojáků. Tábořili u pevnosti Gouvie severně od hlavního města. Pevnost útok odrazila, ale zbytek ostrova byl dobyt a Turci odvlekli do otroctví více než 15 000 lidí, téměř polovinu celé populace Korfu.

První Evropan

Nejslavnější rodák z Korfu se jmenuje Joannis Kapodistrias (1776–1831). Stal se v roce 1827 prvním řeckým prezidentem. Zároveň je oslavován jako první řecký státník, který usiloval o sjednocení Evropy. V letech 1799–1807 působil Kapodistrias ve správě tzv. septinsulární republiky, pak od roku 1822 pracoval jako diplomat na dvoře cara Alexandra I. Na své misi ve Švýcarsku v roce 1813 pomáhal vytvořit švýcarskou federaci. Následující rok si pohrával s myšlenkou na sjednocenou Evropu, ve které by žádný stát nebyl příliš silný a v níž by naopak všichni spojili své síly. Jeho politické ideály mu bohužel nadělaly řadu nepřátel a v roce 1831 byl na řecké půdě zavražděn. V roce 1844 se jeho domovský ostrov stal hostitelem summitu, na kterém se řešil vznik jednotné Evropy.

Po těchto událostech vybudovali Benátčané kanál oddělující Starou pevnost od zbytku města. Vystavěli též další opevnění, tzv. Novou pevnost, jež měla za úkol lépe kontrolovat severozápadní přístup k městu.

Nejslavnějšího vítězství ve vojenských dějinách ostrova bylo dosaženo v červnu 1716, a to opět nad Turky a znovu za vysokou cenu. Poté co Benátčané ztratili Athény a Peloponés, Turci pod vedením osmanského sultána znovu úspěšně zaútočili. Získali tak zpět i některé Jónské ostrovy a ještě poslali dalších 30 000 vojáků dobýt Korfu. Benátčané si na obranu ostrova najali žoldnéřské jednotky pod vedením německého velitele Johanna Matthiase von Schulenburga, aby jim pomohly ostrov ubránit. Pět krvavých týdnů držela obrana čítající jen 8000 vojáků hlavní město, zatímco Turci se svou obrovskou armádou pustošili zbytek ostrova. Když už jim v cestě k hlavnímu městu nic nestálo, obrátili se a útok odvolali. Osmani se poté na ostrov už nikdy nevrátili a Korfu už nikdy nebylo pod jejich nadvládou.

$UserId$2

Napoleonův vysněný ostrov

Korfu se stalo součástí Napoleonova impéria

$UserId$1

Příchod Britů

Palác sv. Michaela a sv. Jiří

$UserId$2

Vytoužené spojení s Řeckem

$UserId$1

Historické milníky

734 př. n. l. | Korinťané založili kolonii Kérkyra.
665 př. n. l. | Kérkyra poráží Korint a získává nezávislost.
229 př. n. l. – 336 n. l. | Korfu okupují Římané.
336 | Korfu se stává součástí Byzantské říše.
562 | Ostrogóti ničí starověkou Kérkyru a její památky.
933 | Založeno nové hlavní město a postavena první pevnost.
1185 | Po několika pokusech obsazují Korfu Normané.
1204 | Pád Konstantinopole. Korfu získávají Benátčané.
1537 | Kérkyra odolává prvnímu tureckému nájezdu, jiné oblasti jsou poničeny.
1572–1645 | Benátčané staví v Kérkyře hradby a pevnosti.
1716 | Obyvatelé Korfu odolávají dalšímu tureckému útoku.
1797 | Napoleon poráží Benátky, které mu postupují Jónské ostrovy.
1799–1807 | Rusové a Turci se zmocňují Korfu, tzv. septinsulární republika.
1807–14 | Jónské ostrovy připadají Francii.
1814–63 | Korfu se stává britským protektorátem.
1828 | Pevninské Řecko se vymaňuje z turecké nadvlády.
1864 | Británie ukončuje protektorát a přenechává Jónské ostrovy Řecku.
1916 | Korfu poskytuje azyl srbské exilové vládě.
1941 | Korfu se vzdává Itálii.
1943 | Hlavní město Kérkyru těžce poškodí německé bombardéry. Nacisté okupují Korfu.
1944 | Korfu je osvobozeno Spojenci.
2002 | Řecko přijímá euro.
2007 | Staré Město se stává součástí Světového kulturního dědictví UNESCO.
2010–11 | Řecko nezvládá své dluhy. Dostává se pod dohled MMF/EU.
2012–14 | Špatná ekonomická situace vede k politické krizi.
2015 | Alexis Tsipras, lídr strany Syriza, se stává premiérem. Mezinárodní věřitelé po dlouhém vyjednávání poskytují Řecku třetí finanční injekci.