Top 10 zajímavostí

Krakov Bývalé hlavní město Polska je stále uměleckým a kulturním centrem země a nejpopulárnější turistickou destinací

Solné doly ve Věličce Unikátní, v soli vytesané sály vynesly Věličce zápis na Seznam světového kulturního dědictví UNESCO

Tatry Zasněžené vrcholky tohoto pohoří lákají k horským túrám

Varšava Hlavní město s bohatou historií a živoucí kulturou

Zamość Městečko jako přenesené z Itálie. Jeho Staré Město je opravdovým klenotem renesanční architektury

Sopoty Prázdninové hlavní město Polska

Kazimierz Dolny Kolekce renesanční a manýristické architektury

Hrad Malbork Křižácké sídlo a jedna z největších pevností v Evropě

Kaziměř V bývalé krakovské židovské čtvrti se setkává minulost se současností

Gdaňsk Místo, kde se zrodilo hnutí Solidarita

Ideální výlet v Polsku

1. den Návrší Wawel

Objevte poklady Polska na návrší. Projděte se hradními komnatami, zaskočte do kavárny Kawiarnia Pod Basztą a zamiřte do katedrály, místa korunovace polských králů. Po koncertě vážné hudby v některém z kostelů si vychutnejte večeři v restauraci Wierzynek.

2. den Studenti a synagogy

V Krakově nasajte atmosféru starého univerzitního města. Poté se vydejte do Kaziměře, židovské čtvrti, kde ve stínu starobylých synagog objevte krásu stylových kaváren.

3. den Nákupní centrum

S prvními ranními paprsky se v Krakově vydejte na nákup suvenýrů do historických Sukiennic a odpoledne sedněte na vlak do Varšavy.

4. den Znovuzrození Varšavy

Z vrcholu sovětského Paláce kultury a vědy se pokochejte krásou staré i moderní Varšavy. Tramvají zajeďte do Muzea varšavského povstání a projděte se uličkami bývalého ghetta. Dopřejte si příjemnou chvilku na oběd na Staroměstském náměstí.

5. den Královská cesta

Projděte si starou Varšavu pěšky – od Královského zámku jděte přes plac Zamkowy a okolo Varšavské univerzity a zastavte se v Národním muzeu či Muzeu F. Chopina. Dejte si něco k snědku nebo kávu na třídě Nowy Świat.

6. den Malebný palác

Vydejte se do centra Varšavy a pokochejte se pohledem na palác Łazienki. Příjemné odpoledne můžete strávit procházkami v okolních zahradách. Poté zamiřte na vlakové nádraží a vyjeďte směr Toruň.

7. den Historická Toruň

Projděte se okolo středověkých hradeb a obdivujte slavnou Šikmou věž. Navštivte muzeum, kde se narodil Mikuláš Koperník, a pozorujte hvězdy v planetáriu. Po náročném dni si dopřejte večeři s živou hudbou v útulném podniku Karczma Spichrz.

8. den Hrad Malbork

Ranním vlakem se z nádraží Toruń Główny do Malborku dostanete za tři hodiny. Návštěva monumentálního díla řádu německých rytířů vám zabere celý den. Večer jeďte do Gdaňsku, kde můžete zajít na večeři do restaurace Baryłka.

9. den Na nábřeží v Gdaňsku

Nechte se okouzlit krásou hanzovního města při procházkách Hlavním Městem a po Královské cestě. Projděte Horní i Zlatou branou a zajděte do Muzea Solidarity u loděnic. Po návratu do starého Gdaňsku si dejte večeři v restauraci Targ Rybny.

10. den Na pláži

Vlakem se z Gdaňsku pohodlně dopravíte do letoviska Sopoty. Zde můžete relaxovat na pláži, projít se po molu nebo vyrazit na túru po jedné z naučných stezek. Dopřejte si jídlo v plážové restauraci Bulaj a nechte se pohltit zdejší uvolněnou atmosférou.

Úvod

Přestože má Polsko více než tisíciletou historii, jeho přetrvání do dnešních dnů se zdá být takřka zázrakem – jeho hranice byly v průběhu osmi století neustále překreslovány, a načas (mezi lety 1795 a 1918) dokonce tento stát z mapy zmizel úplně. V období trojího dělení Polska, na sklonku 18. století, se země stala objektem mocenských zájmů Pruska, Rakouska a Ruska.

Zelené Polsko

Téměř jednu třetinu rozlohy Polska tvoří lesy, zejména borové, smrkové či smíšené.

Opravdová tragédie však měla teprve přijít, a to v podobě 2. světové války. Nacisté srovnali se zemí mnoho polských měst a vyhladili přibližně dvacet procent polské populace, včetně 3,5 milionu Židů. Války v moderní éře tragicky postihly mnoho zemí, málokterá však byla zpustošena tak dokonale jako Polsko.

Země i přesto dokázala z válečných trosek povstat (podle fotografií, obrazů, architektonických plánů i na základě vzpomínek přeživších byla rekonstruována stará čtvrť ve Varšavě a také v Gdaňsku), aby poté na dalších 40 let upadla pod komunistickou nadvládu... a povstala znovu – v 80. letech 20. století nezávislé odborové hnutí Solidarita (Solidarność) výrazně napomohlo pádu komunismu v Polsku i v celém sovětském bloku.

I přes všechny tragédie si Polsko uchovalo kulturu, jazyk, ducha i většinu svého území v nedotčeném stavu. Dnes je Polsko moderní a nezávislou zemí, která v roce 2004 vstoupila do EU.

Historická města

Jakožto převážně zemědělský stát má Polsko rozsáhlá území nedotčené přírody a původních lesů – najdeme tu 23 národních parků. Nicméně země je pravděpodobně nejznámější pro svá starobylá města s bohatou historií a architektonickými památkami. Krakov, který přečkal válku téměř nedotčený, je nádherné středověké město s velkolepým městským tržištěm, hradním komplexem na návrší a jednou z nejstarších a nejprestižnějších evropských univerzit. 500 let býval hlavním městem a sídlem polských králů.

Fontána před tržnicí Sukiennice na Hlavním náměstí, Krakov

Největší polské město Varšava, které je zároveň hlavním městem a centrem obchodního i politického života, již není tím pochmurným šedým sídlištěm známým z dob socialismu. Najdete tu vše – 20minutová procházka Varšavou je jakousi cestou časem; zavede vás od Královského zámku k monolitickým blokům stalinistické architektury a dále k výstavním centrálám zahraničních společností, pro které je dnes Polsko významným hráčem na evropském trhu.

Varšavská stará čtvrť se po náročné rekonstrukci probouzí jako bájný fénix z popela, stejně jako historické centrum Gdaňsku. To je možná ještě přitažlivější, zejména jeho Královská cesta, jejíž krása předčí veškerou představivost. Nezáleží na tom, kolikrát se projdete prastarými dlážděnými uličkami těchto měst a budete obdivovat gotickou, renesanční a barokní architekturu vytvořenou (což je k nevíře) kupříkladu až v roce 1953; znovu a znovu budete ohromeni tou nádherou.

Stejně okouzlující jsou i menší města, jako je například Zamość, zachovalé renesanční městečko s jedním z nejfotogeničtějších náměstí v zemi. V podhůří Vysokých Tater zase můžete navštívit horské středisko Zakopané, celé jakoby vyřezané ze dřeva. V jeho okolí najdete ideální turistické trasy a lyžařské lokality. Toruň, kde žil velký astronom Mikuláš Koperník, je se svou gotickou architekturou z červených cihel přímo pastvou pro oči. Také Poznaň, odedávna významné obchodní centrum, upoutá návštěvníky zejména historickým náměstím.

Obyvatelstvo a náboženství

Polsko je zemí, v níž žije takřka 39 milionů lidí. Obyvatelé jsou převážně katolíci – katolickou víru praktikuje přes devadesát procent Poláků – a jsou mnohem konzervativnější než jejich západní sousedé. Po většinu své historie bylo Polsko výrazně kosmopolitním státem, žili zde Němci, Židé, Litevci, Bělorusové, Arméni, Ukrajinci a další menšiny. Za takzvané „druhé republiky“ (1919–39) tvořili etničtí Poláci pouhé dvě třetiny obyvatelstva. Polsko bylo také tradičně zemí náboženské tolerance. Když středověkou Evropou zmítaly náboženské války, bylo Polsko bezpečným útočištěm pro židovské, protestantské i ortodoxní uprchlíky – o to strašnější byla míra nesnášenlivosti, kterou na polské území později zavlekli Němci.

Dnešní Polsko je naopak neobyčejně etnicky homogenní: Poláci tvoří celých 98 % obyvatelstva. Židovská populace klesla po 2. světové válce na pouhých 250 000 a v současnosti v Polsku žije jen pár tisíc Židů. Nejpočetnější menšiny tvoří Litevci, Ukrajinci a Bělorusové.

Polský venkov

V některých částech polského venkova najdete ještě místa, kde jako by se zastavil čas – dodnes se zde setkáte s hluboce zakořeněnými tradicemi, méně frekventované silnice jsou lemovány dřevěnými kapličkami a kostelíky, které postavili prostí lidé jako projev své zbožnosti. Pokud nemáte v úmyslu hlouběji poznávat polský venkov, můžete navštívit některý ze skanzenů či etnografických muzeí pod širým nebem a seznámit se s lidovými tradicemi zde.

Zasněžené Tatry

Křižovatka Západu a Východu

Polsko díky své strategické poloze odjakživa lákalo okolní mocnosti a tento fakt je dodnes patrný na neoficiálním rozdělení země na východ a západ. Západní oblasti jsou lépe organizované a průmyslově zaměřené, zatímco obyvatelstvo východu země se blíží svou mentalitou Rusku – je poněkud ležérnější, kulturnější a více zahleděno do sebe.

V Polsku byl vždy patrný kulturní střet mezi Východem a Západem. Poláci jsou slovanským národem, stejně jako jejich ukrajinští a ruští sousedé na východě. Ale historické a kulturní kontakty se Západem jsou nepřehlédnutelné: první náboženské podněty přicházely do Polska již v 10. století právě ze západu a všechny významné kulturní epochy, které ovlivňovaly Západ (osvícenství, renesance), ovlivnily stejnou měrou i Polsko. Sdílená identita a konflikty mezi Východem a Západem určovaly charakter této země způsobem, který dalece přesahuje geografické hranice.

Národ triumfů

Polsko má mnoho významných osobností, které dosáhly mimořádných úspěchů na poli vědy a umění. Ke světovým velikánům v umění se řadí například hudební skladatel Fryderyk Chopin, romanopisec Joseph Conrad či držitelé Nobelovy ceny za literaturu Henryk Sienkiewicz, Władysław Reymont, Wisława Szymborska a Czesław Miłosz. Ve vědě se proslavila Marie Curie--Skłodowska, držitelka Nobelovy ceny za chemii a fyziku. Polsku se jako prvnímu podařilo již v roce 1932 prolomit německý šifrovací systém Enigma, což, podle mnohých, napomohlo podstatnému zkrácení 2. světové války. Poláci jsou samozřejmě dodnes hrdí také na Mikuláše Koperníka, který „zastavil Slunce a pohnul Zemí“, a otevřel tak revolučním způsobem cestu k novému vidění světa, i na Lecha Wałęsu, elektrikáře z gdaňských loděnic, který nesmazatelně změnil události druhé poloviny 20. století. Rádi připomínají i skutečnost, že Polsko bylo po Spojených státech druhou zemí světa, která schválila ústavu určující pravomoci vlády. V neposlední řadě je také každý Polák horlivým obdivovatelem bývalého papeže Jana Pavla II.

Chopin

Fryderyk Chopin (1810–49) se narodil polské matce a francouzskému otci v obci Żelazowa Wola nedaleko Varšavy. Ačkoli vyrůstal převážně v hlavním městě, zajímal se o lidové písně z vesnic v okolí. Již v dětském věku vystupoval jako klavírní virtuos. Na podzim roku 1830 opustil Varšavu, která byla rok poté obsazena Rusy. Odjel do Paříže, kde se usadil. V roce 1836 se seznámil se spisovatelkou George Sand, která se skladateli sužovanému tuberkulózou stala dočasnou oporou. V roce 1847 jej George Sand nemocného a zbídačeného opustila. Sám odcestoval do Londýna, kde naposledy veřejně vystoupil a krátce po návratu do Paříže zemřel.

Polsko dnes

Polsko udělalo od pádu komunismu v roce 1989 velké pokroky a rychle se otevřelo světu. Dnes se bezpochyby řadí k vyhledávaným cílům cestovatelů, toužících po nezapomenutelné kultuře, architektonických památkách či přírodě – kromě vyhledávaných pohoří tvoří téměř jednu třetinu rozlohy Polska lesy, zejména borové, smrkové či smíšené.

Baltské pobřeží nabízí široké písečné pláže

Stručná historie

Historie Polska, zmítaného válkami a neuvěřitelnými dějinnými zvraty, vydá na epickou ságu, v níž jsou triumfální okamžiky slávy střídány obdobími smutku a tragédií. Za více než tisíc let se Polsko postupně měnilo z rozsáhlého, vlivného a ekonomicky mocného království v rozdrobenou a porobenou zemi, která se dokonce na 120 let vytratila ze světových map, aby se pak po svém znovuzrození ocitla v ohnisku největších válek 20. století a nejstrašnějších útrap v historii lidstva. Poláci však přežili a s nimi i jejich kultura a jazyk. Dnešní Polsko je stabilní součástí EU a NATO a zaujímá čelné místo v postkomunistické Evropě.

Co se skrývá za jménem?

Název Polsko byl odvozen od kmene Polanů, kteří obývali údolí řeky Warty nedaleko dnešní Poznaně. Polané znamená přibližně „lidé z polí“.

Základy polského státu

Rozlehlá planina prostírající se mezi řekami Vislou a Odrou byla osídlena již od doby kamenné, kdy se zde usazovaly kočovné kmeny – mezi nimi Keltové, Baltové, Hunové či Slované. Vládla zde kmenová kultura, která dlouho odolávala vlivům vytříbenější civilizace římské říše. Slovanské kmeny Slezanů, Mazovanů, Pomořanů a Vislanů přišly v 8. století a postupně osídlily většinu území. Z kultury kmene Polanů, který se usadil v oblasti dnešního západního Polska v okolí Poznaně, pak vzešel polský jazyk a polský národ.

Vitrážové okno v kostele sv. Františka z Assisi, Krakov

Prvním hodnověrně doloženým panovníkem, který se pokusil o sjednocení území obývaného Polany a sousedními kmeny, byl kníže Měšek I. (Mieszko I.). Byl zakladatelem rodu Piastovců, kteří zde následně panovali až do 14. století. Měšek přijal křesťanství, což byl v té době především pragmatický politický krok, který měl zařadit nově vznikající stát mezi sousední země svázané s Římem. V roce 965 pojal za manželku dceru českého knížete Boleslava I. Doubravku. Tímto sňatkem a oficiálním přijetím křesťanské víry si Měšek I. naklonil papeže a příštího roku byl založen polský stát. Na konci 10. století sjednotil svá kmenová území – Velkopolsko s Malopolskem – jejichž regionální názvy zůstaly zachovány dodnes. Třetí součástí nově se rodícího polského státu se stalo Slezsko, osídlené jiným kmenem.

Měškův syn Boleslav Chrabrý byl uznán samotným císařem říše římské Otou III. O něco později Boleslav Chrabrý odrazil útok Otova následníka a sám začal rozšiřovat hranice Polska směrem na východ; nakonec anektoval část dnešní Ukrajiny. Roku 1025 papež uznal Boleslava Chrabrého za prvního krále Polska a zemi povýšil na plnoprávného člena evropského společenství křesťanských států.

Poté následovalo několik kratších období plných svárů a nepokojů, až kníže Kazimír I. Obnovitel přivedl do země stabilitu a přemístil královský dvůr do Krakova. Význam Krakova postupně narůstal, až se nakonec roku 1038 stal hlavním městem Polska namísto dosavadního Hnězdna. Krakov byl příhodněji situovaný, co se týče jak obchodu, tak obrany proti případným útokům z Čech a Německa. Do města přicházeli přistěhovalci z celé Evropy, včetně tisíců Židů, a Krakov se postupně stával prosperující a vzkvétající metropolí.

V polovině 13. století vtrhli do Polska Tataři a svůj vpád v průběhu století zopakovali ještě dvakrát. Zároveň Polsku hrozil útok ze strany Pruska, a tak mazovský kníže Konrád přizval k obraně země řád německých rytířů. Řád postupně využil své vojenské síly k ovládnutí většiny území, které pomáhal bránit, obsadil Gdaňsk a celé baltské pobřeží, a odřízl tak zbytku Polska přístup k moři. Tataři poté porazili Poláky v bitvě u Lehnice a vyplenili téměř celý Krakov – neporušený zůstal pouze hrad a kostel sv. Ondřeje.

Řád německých rytířů

Řád německých rytířů, jeden z nejmocnějších rytířských řádů, hrál v polské historii velmi významnou úlohu. Tento původně špitální řád získal v Polsku od knížete Konráda Mazovského rozsáhlá území jako odměnu za ochranu prusko-polského pohraničí. Stále mocnější rytíři postupně ovládli pruská území, pokračovali v expanzi do Litvy a Polska a počátkem 14. století napadli Gdaňsk a zmasakrovali jeho obyvatele. Jejich nájezdům učinila přítrž až společná polsko-litevská armáda v bitvě u Grunwaldu roku 1410. Hrad Malbork, sídlo řádu, byl dobyt Poláky roku 1457 a velmistr řádu následně přísahal věrnost polskému králi.

Kazimír Veliký a Jagellonci

Poslední král piastovské dynastie, Kazimír III. Veliký, dokázal sjednotit celé Polsko. Za jeho panování nastal pro zemi věk nebývalého rozkvětu. Kazimír nechal zbudovat mohutné hrady a vystavět celá města, vydal zákony a vytvořil kompletní administrativní systém pro správu válkou zpustošené země. Přestavěl Krakov na nové město plné nádherné architektury a založil zde první univerzitu v zemi. Byl pragmatik, nesnažil se násilím získat moc nad Slezskem, které bylo v rukou Čechů, ani se nepokoušel dobýt zpět území obsazená německými rytíři. Spíše upevňoval stát expanzemi na východ a začleňováním menšin, včetně pronásledovaných Židů, do převážně katolického národa.

Hrad Malbork

Po Kazimírově smrti v roce 1370 nastoupil na trůn jeho synovec Ludvík I. Veliký, uherský král. Jedna z jeho dcer, Hedvika (Jadwiga), se v roce 1386 provdala za litevského velkoknížete Jagella, čímž bylo uzavřeno strategické spojenectví mezi Litvou a Polskem. Po smrti své choti vládl Jagello Litvě i Polsku téměř půl století a založil dynastii, která vládla až do roku 1572. Spojenecké země pak roku 1410 porazily německé rytíře v bitvě u Grunwaldu, a zastavily tak expanzi řádu směrem na východ. Během třináctileté války pak Polsko získalo mnohé výhody – Gdaňsk se transformoval na nezávislý městský stát pod ochranou polské koruny a Polsku připadla zpět veškerá území zabraná řádem německých rytířů.

Na počátku renesance získávala polská šlechta stále silnější politický vliv poté, co král uznal právo příslušníků šlechtického stavu podílet se na tvorbě zákonů. 16. století bylo svědkem nebývalého rozmachu polsko-litevské unie a země dosahovala významných úspěchů na poli kultury i vědy. V roce 1543 vydal Mikuláš Koperník své převratné dílo. Jeho spis De Revolutionibus Orbium Coelestium (O pohybu nebeských těles), podle kterého je středem vesmíru Slunce, a nikoli Země, jak se do té doby předpokládalo, měl zásadní význam pro astronomii a pojetí světa vůbec. I když ani Polsko neminuly vlivy reformace a luteránství, země se většinou dokázala vyhnout devastujícím náboženským válkám, které se rozpoutaly jinde v Evropě.

Sejm, polský parlament, se v roce 1569 přesunul do Varšavy. Po smrti posledního panovníka jagellonské dynastie Zikmunda Augusta vznikla I Rzeczpospolita (první republika nebo také „šlechtická republika") – stavovská monarchie, v níž měla politická práva pouze šlechta. Téhož roku se Varšava, jež měla strategičtější polohu v centru země, stala oficiálním hlavním městem Polska a roku 1609 se sem z Krakova přestěhoval také král Zikmund III. Vasa ze švédské dynastie Vasovců.

Bitva u Grunwaldu, Jan Matejko

Švédská dynastie

Z dynastie Vasovců pocházeli i tři následující králové zvolení v Polsku. Švédsko se po třicetileté válce stalo nejsilnější vojenskou mocností v Evropě a v polovině 17. století se začalo zajímat i o Polsko. Roku 1648 vtrhla švédská vojska na polské území – tato událost je v polských učebnicích dějepisu označována jako „švédská potopa“. Zničující válka trvala pět let a Švédové během ní obsadili prakticky celé Polsko. Válka a katastrofální dopad následných morových epidemií polský národ téměř vyhubily – počet obyvatel poklesl na pouhé 4 miliony, přibližně na polovinu počtu obyvatel z počátku 17. století.

I přes tyto obrovské ztráty si Polsko dokázalo uchovat dostatek vojenské síly k odražení nájezdů osmanských Turků. Vojevůdce Jan Sobieski porazil Turky roku 1673 v bitvě u Chotimi a později v čele polských oddílů osvobodil z tureckého obležení i Vídeň. Sobieski byl poté zvolen králem, ovšem svůj čas věnoval především boji proti Turkům, pro rozvoj státu nic významného neučinil.

Úpadek státu a dělení Polska

Na počátku 18. století se Polsko ocitlo v období „temna“, poznamenaném vládou neschopných králů, hospodářským úpadkem a oslabením armády. Země se dostávala pod stále silnější vliv Ruska, navíc přišla o značnou část svých západních území v tzv. slezských válkách s Pruskem, které skončily v roce 1763. Následujícího roku byl králem zvolen Stanislav August Poniatowski, a stal se tak posledním králem polsko-litevské unie. Polsko poté čekalo v následujících letech jedno z nejtěžších období jeho historie.

Mocní Prusové přišli s plánem na rozdělení Polska, pro který získali také podporu Ruska a Rakouska. Roku 1772 byla podepsána smlouva, na jejímž základě přišlo Polsko o téměř třetinu svých území. Přesto se Stanislav August dokázal postavit do čela reformního hnutí, které vyvrcholilo roku 1791 vznikem ústavy. Ta učinila z Polska konstituční monarchii a kompletně reorganizovala politický systém v zemi. Tato liberální ústava, po ústavě Spojených států amerických nejstarší v moderních dějinách, zaručovala rozdělení státní moci na zákonodárnou, výkonnou a soudní.

Pochopitelně ani Rusové, ani Prusové neměli pro jakékoli reformy pochopení. Rusko vpadlo do Polska a v letech 1792–3 přistoupilo společně s Pruskem k dalšímu dělení Polska, při kterém si obě mocnosti zemi prakticky přivlastnily. Ústava byla sice zrušena, ovšem Poláci se nevzdávali. Do jejich čela se postavil Tadeusz Kościuszko, hrdina americké války za nezávislost, který se tajně vrátil do Polska. V roce 1794 porazil Rusy s armádou složenou převážně ze selského lidu. Nicméně povstání bylo potlačeno a v roce 1795 byl Stanislav August donucen abdikovat. Následné třetí dělení rozervalo Polsko na kusy, jichž se zmocnily Rusko, Prusko a Rakousko. Na dalších 123 let Polsko přestalo existovat. Varšava připadla Prusku, Krakov Rakousku.

Z čirého zoufalství se Polsko obrátilo s prosbou o pomoc k Napoleonovi Bonapartemu a revoluční Francii. Napoleon porazil pruskou armádu v několika klíčových bitvách a po osvobození Varšavy vyhlásil knížectví varšavské, které existovalo mezi lety 1809 až 1815. Napoleon získal spojence v Józefu Poniatowském, synovci posledního krále, jenž byl jedním z nejváženějších vojevůdců. Za pomoci Napoleona byly při tažení do Ruska v roce 1812 obnoveny polsko-litevské hranice, ale napoleonská vojska byla při dalším postupu na Moskvu poražena. Napoleon utrpěl těžkou porážku, ale jeho spojenec Poniatowski se odmítl vzdát a raději obětoval sebe i své vojsko. Jeho sebevražedná mise byla pro Poláky po celý zbytek 19. století ohromnou výzvou.

Vídeňský kongres konaný v roce 1815, který měl za cíl reorganizovat Evropu po napoleonských válkách, nevedl ke znovuobnovení nezávislého Polska. Naopak, knížectví varšavské připadlo ruskému carovi. Krakov existoval po tři desítky let jako nezávislý městský stát, až byl roku 1846 přičleněn k Rakousku.

Bývalé knížectví varšavské, přetvořené v polské království (nazývané též „kongresové Polsko“), spadalo sice do sféry ruského vlivu, ale na počátku 19. století se těšilo jisté autonomii a prosperitě. Poláci podnikli řadu ozbrojených povstání proti okupantům, první v roce 1830 a po jeho porážce znovu v letech 1846 a 1863. Mnozí Poláci emigrovali v té době do Francie a poté do Spojených států amerických. Ti, kdo zůstali, se snažili alespoň o zachování polského jazyka a kultury.

Kozáci masakrují obyvatelstvo během lednového povstání roku 1863

Důsledky 1. světové války

Dalším klíčovým obdobím polské historie byla 1. světová válka a porážka Německa a Rakouska. Polsko, do té doby rozdělené mezi tři mocnosti, mohlo nyní opět získat nezávislost. Výrazně k tomu přispěla i podpora amerického prezidenta Woodrowa Wilsona a bolševické vlády v Rusku. Do čela země se postavil polský válečný hrdina Józef Piłsudski (1867–1935) propuštěný z německého zajetí. Roku 1920 vtrhla do země sovětská vojska, Piłsudski se svými jednotkami však jejich postup zastavil a při protiofenzivě obsadil území v Litvě a na Ukrajině.

Pianista a předseda vlády

Věhlasný pianista a předseda vlády Polské republiky Ignacy Jan Paderewski (1860–1941) podepsal v roce 1918 na mírové konferenci v Paříži Versailleskou smlouvu. Později žil v exilu ve Spojených státech.

Nacistická invaze, 2. světová válka, holocaust

Přehlídka Wehrmachtu v ulici Ujazdów, Varšava

Komunismus a sovětská nadvláda

Památník varšavského povstání

Papež Jan Pavel II. a Solidarita

Odbojná církev

Konec komunistické vlády

Palác kultury ve Varšavě

Zasedání polského parlamentu

Historické milníky

966 | Založení Polska.
992 | Boleslav I. Chrabrý je korunován na polského krále.
1309 | Řád německých rytířů ovládá rozsáhlá území okolo Baltského moře včetně města Gdaňsk.
1325 | Počátek polsko-litevského spojenectví jako reakce na útoky řádu německých rytířů.
1333 | Kazimír III. Veliký mění Polsko v mnohonárodnostní stát.
1364 | Založení Jagellonské univerzity v Krakově.
1386 | Založení dynastie Jagellonců.
1410 | Řád německých rytířů je poražen v bitvě u Grunwaldu.
1543 | Mikuláš Koperník publikuje De Revolutionibus Orbium Coelestium.
1569 | Vznik polsko-litevského soustátí.
1655–60 | Vpád Švédů do Polska.
1673 | Jan Sobieski poráží Turky v bitvě u Chotimi.
1772, 93–95 | Trojí dělení Polska.
1918 | Vznik nezávislého Polska po skončení 1. světové války.
1939 | Německé jednotky útočí na Polsko, začátek 2. světové války.
1943 | Povstání ve varšavském ghettu.
1944 | Varšavské povstání vedené Zemskou armádou, nacisté srovnávají město se zemí.
1945 | Vítězné mocnosti ustavují nové hranice. Moc přebírají komunisté.
1981 | Vyhlášeno stanné právo jako reakce na nepokoje vyvolané Solidaritou pod vedením Lecha Wałęsy.
1989 | Rozhovory mezi Solidaritou, komunisty a katolickou církví.
1990 | Lech Wałęsa vítězí v prezidentských volbách.
1999 | Polsko se stává členem NATO.
2004 | Polsko vstupuje do Evropské unie.
2005 | Papež Jan Pavel II., polský rodák, umírá.
2010 | Prezident Lech Kaczyński je jednou z 96 obětí leteckého neštěstí u Smolenska.
2015 | Vítězství strany Právo a spravedlnost v prezidentských i parlamentních volbách.