Top 10 zajímavostí

Shakaland Vyzkoušejte si způsob života Zuluů

Oudtshoorn Pštrosí mánie v Little Karoo

Stolová hora Okouzlující výlet na plochý vrchol hory zakončete návštěvou Kapského Města

Akvárium dvou oceánů Mořský život ve vodách omývajících pobřeží u Kapského Města

Krugerův národní park Jedna z afrických rezervací s nefalšovanou divočinou a skvělé místo pro pozorování velkých zvířat

Park uKhahlamba-Drakensberg Místo, které skýtá jedinečný pohled na největší jihoafrické pohoří

Záliv Plettenberg Klasický oblouk písčitých pláží, který patří k nejlepšímu z toho, co široké pobřeží Jižní Afriky nabízí

Modrý vlak Vychutnejte si pohled na úžasnou krajinu Jižní Afriky z luxusních vozů vlaku

Vinařské regiony Ochutnejte kapské víno v některém vinařství regionů Paarl a Stellenbosch

Africký mys Nezapomeňte navštívit nejjižnější bod Afriky

Ideální výlet po Jižní Africe

1. den Příjezd

Dorazte do Johannesburgu a letecky se dopravte na Kruger Mpumalanga Airport, vzdálený 45 minut letu. Poté přejeďte do soukromé rezervace Sabi Sands Reserve, sousedící s Krugerovým národním parkem, a ubytujte se zde. Dobrou volbou je třeba luxusní Inyathi Game Lodge v západní části rezervace. Když sem dorazíte v době oběda, ještě stihnete projížďku rezervací.

2. den Rezervace

V rezervaci lze strávit celý den. Možná se vám podaří během jediného dne spatřit tzv. velkou pětku afrických zvířat, nepočítaje v to zebry, hrochy nebo žirafy. Nenechte si ujít možnost vydat se na působivou noční jízdu, během níž uvidíte i menší tvory, jako dikobraza nebo cibetku.

3. den Johannesburg nebo Pretoria

Vraťte se do Johannesburgu, v němž se můžete zaměřit na jihoafrickou historii v MuseuMAfricA a užít si nakupování v luxusní čtvrti Sandton. Anebo zamiřte do blízkého hlavního města Pretoria, které je překrásné, i když jeho slavné trubačovité stromy rodu žakaranda zrovna nekvetou.

4. den Zahradní cesta

Z Johannesburgu si zaleťte do města George v srdci Zahradní cesty. Vypůjčte si auto a vydejte se do 50 km vzdálené Knysny. Toto rušné letovisko leží na břehu malebné laguny a představuje ideální místo, kde si lze vyzkoušet rybaření nebo plachtění. Přenocujte v korunách stromů ve Phantom Forest Lodge.

5. den Den na pláži

Udělejte si výlet do města Plettenberg Bay a odpočiňte si na některé z jeho překrásných zlatých pláží. Můžete se vydat na prohlídku záchranné stanice pro primáty Monkeyland nebo se projet na slonech ve sloním útulku. Toužíte-li po opravdu okázalém ubytování, přenocujte v Grand Café and Rooms.

6. den Příjezd do Kapského Města

Vydejte se do Kapského Města, vzdáleného asi 400 km, a zamiřte na Viktoriino a Alfrédovo nábřeží. Poté, co se ubytujete v hotelu, nastane ta pravá chvíle na návštěvu zdejšího špičkového akvária nebo k nákupu suvenýrů. Večer vyrazte do víru velkoměsta.

7. den Stolová hora a černošská předměstí

Ráno sedněte na lanovku, která vás vyveze na Stolovou horu, a pokochejte se panoramatickým pohledem na Kapské Město. Odpoledne pak může patřit prohlídce černošských předměstí: v doprovodu místních poznáte, jak žije většina jihoafrické populace.

8. den Vinice

Alespoň krátký výlet si udělejte do vinařských oblastí. Poté, co ochutnáte těžká červená či osvěžující bílá vína ve vinařství Môreson, bude čas na oběd v Bread & Wine. Zůstaňte přes noc v městečku Franschhoek a večeři si dejte v Le Quartier Francais. Následující den odleťte z Kapského Města domů.

Úvod

Jihoafrická republika (zkráceně Jižní Afrika), známá kdysi uplatňováním rasové segregace, je dnes jednou z předních světových turistických destinací, a to díky různorodé krajině, bezpočtu druhů velkých savců a ptáků, bohaté rostlinné říši a kulturnímu dědictví, které sahá svými kořeny na tři různé kontinenty.

Pláž Sea Point, Kapské Město

Ačkoli je Jižní Afrika díky rozvinutému průmyslu a důlnímu podnikání ekonomickým tahounem afrického kontinentu, návštěvníky láká především rozmanitost přírodních krás: rozsáhlé pásy savany, po kterých se prohání stáda velkých zvířat, široké zálivy s palmovými plážemi, barvitá skladba volně rostoucích rostlin, vysoké skalní amfiteátry, stálezelené lesy a polopouště, vinice či sady. S podobnou variabilitou se lze setkat také v architektuře – od úlům podobných chatrčí Zuluů s doškovými střechami přes bělostné vily ve stylu Cape Dutch až po vysoké mrakodrapy v centru Johannesburgu.

Geografie a klima

Jihoafrické pobřeží se rozkládá 2500 kilometrů od pouštní hranice s Namibií na atlantické straně, dále směrem na jih okolo špičky kontinentu a pak opět na sever k subtropickému Mozambiku na břehu Indického oceánu. Pobřežní pás je vesměs úzký a od hornatého vnitrozemí jej dělí strmé horské svahy. Ve vnitrozemí Jižní Afrika hraničí s Botswanou, Zimbabwe a Svazijskem a zcela obklopuje 30 355 čtverečních kilometrů nezávislého Království Lesotho.

Poznávání Jižní Afriky

Skvělý způsob, jak objevovat Jižní Afriku, je vypůjčit si auto. Jezdí se vlevo a vypůjčení si bez problémů domluvíte anglicky. Jihoafričané jsou uvnitř své země vášnivými cestovateli a jsou zvyklí na vysoký standard, takže kvalita dopravních prostředků bývá velmi dobrá.

Ačkoli je jihoafrické klima považováno za polosuché, ve skutečnosti je velmi proměnlivé v závislosti na krajině. Zatímco na vnitrozemské náhorní plošině, známé jako Great Karoo, je během léta klima extrémně horké a suché, Kapský poloostrov má středomořské klima s mírnými, vlhkými zimami a teplými až horkými léty. Roční období jsou opačná než na severní polokouli, což vítají zejména milovníci slunce, hledající únik před pošmournými zimními dny. Díky velkému množství slunečního svitu po celý rok se můžete do Jižní Afriky vypravit prakticky kdykoli, avšak mimořádně příjemným obdobím je zde podzim (od března do dubna) a jaro (od září do října), kdy zde není příliš horko.

Objevování země

Byla to patrně zdejší prvotřídní infrastruktura, která rozhodla o tom, že se Jižní Afrika stala v roce 2010 dějištěm fotbalového mistrovství světa. Země má kvalitní síť silnic, největší města propojují místní aerolinky a na železnici můžete využít širokou nabídku spojů, od malebných lokálních vláčků po luxusní Modrý vlak. Pokud máte chuť, můžete po Jižní Africe cestovat s využitím libovolné kombinace auta, vlaku a letadla. Popřípadě si můžete vypůjčit karavan, zúčastnit se poznávací cesty s průvodcem nebo si pronajmout dokonce helikoptéru. Velmi se vyplatí zvolit rovnováhu mezi návštěvou měst a volné krajiny a seznámit se jak s kulturními, tak přírodními hodnotami.

Johannesburg je rušné město vystavěné v blízkosti nalezišť zlata, které nabízí mnoho příležitostí, jak si užít nákupy, dobré jídlo a noční život. Mezinárodní letiště poskytuje letecké spojení s Kapským Městem, Durbanem a Krugerovým národním parkem. S odlišnou tváří města se setkáte na černošském předměstí Soweto, na severozápadě pak zase můžete navštívit jeskyně Sterkfontein a Maropeng, které jsou díky nálezům fosilií předchůdců člověka považovány za kolébku lidstva a jsou zapsány do seznamu UNESCO. Severně od Johannesburgu leží atraktivní město Pretoria (Tshwane), jedno ze tří hlavních jihoafrických měst.

Fakta a údaje

Rozloha: 1 219 090 km^2.

Hlavní města: Pretoria/Tshwane (sídlo výkonné moci), Bloemfontein (sídlo soudnictví) a Kapské Město (sídlo legislativy).

Obyvatelstvo: 54,3 milionu; 22,7 % mluví jako mateřským jazykem zuluštinou, 16 % xhoštinou, 13,5 % afrikánštinou, 9,1 % severní sothštinou, 9,6 % angličtinou a 8 % tswanštinou.

Provincie: KwaZulu-Natal, Gauteng, Východní Kapsko, Limpopo, Západní Kapsko (5,8 mil. obyv.), Mpumalanga, Severozápadní provincie, Svobodný stát a Severní Kapsko.

Vláda: Jihoafrická republika je konstituční demokracií s mocí rozdělenou do tří úrovní. Na národní, provinciální i lokální úrovni se uplatňuje jak exekutivní, tak legislativní moc.

Náboženství: křesťanství (téměř 80 %), islám, hinduismus a původní kmenová náboženství.

Ekoturistika a aktivní dovolená

V průběhu dlouhých let apartheidu nebyla Jižní Afrika turisticky vyhledávanou destinací, díky čemuž byla ušetřena poškozování životního prostředí. Dnešní ochranářský přístup umožňuje státu garantovat občanům „environmentální práva“ a ekonomicky profitovat z turismu zaměřeného na divokou přírodu. Příležitostí k procházkám divočinou je dnes ve skutečnosti více než před sto lety, neboť stát umožnil soukromé vlastnictví divočiny. Soukromé rezervace sousedící s Krugerovým národním parkem následně odstranily ploty, aby divokým zvířatům umožnily volnější pohyb.

Není tedy obtížné zakusit vzrušení z pozorování lvů, nosorožců, hrochů a buvolů, a to právě díky vynikající síti jihoafrických národních parků a dalších rezervací.

Zdejší různorodá krajina nabízí mnoho odlišných způsobů, jak sledovat zvířata v jejich přirozeném prostředí. Jen v samotné provincii KwaZulu-Natal je možné spatřit hrochy pohybující se rozvážně v mokřadech jezera svaté Lucie, bílé nosorožce pasoucí se v rezervaci Hluhluwe-Imfolozi nebo nosaté delfíny hrající si v přílivu blízko pobřeží.

Jižní Afrika poskytuje pestrou nabídku sportovního vyžití, a to jak na souši (golf, pěší turistika, jezdectví), tak u vody (rybaření) či na vodě (surfování, plavání). Velkému zájmu se tu těší ragby, kriket, fotbal, box a koňské dostihy. Zážitková turistika zase zahrnuje příležitosti k pěším túrám, raftingu na divoké vodě, ba dokonce bungee jumpingu nebo sandboardingu.

Obyvatelstvo a politika

Od sklonku 40. let, kdy byla přijata politika apartheidu, uplatňovala vláda Jihoafrické národní strany doktrínu odděleného rozvoje jednotlivých rasových skupin obyvatelstva. To zahrnovalo např. přesuny obyvatel do nově osídlovaných oblastí, zákaz smíšených sňatků a rasovou segregaci na školách, v hotelích, autobusech, vlacích a dokonce i na lavičkách v parku. Mnoho drobných apartheidních zákonů bylo zrušeno na konci 80. let, avšak teprve odvolání zákazu Afrického národního kongresu a propuštění jejího lídra Nelsona Mandely z vězení znamenalo přiznání skutečnosti, že systém, který si vláda po téměř polovinu století vynucovala, byl nefunkční a nemorální.

Slon africký

Téměř 80 % jihoafrické populace tvoří černoši, kteří náleží k velkému počtu národů či kmenů, z nichž největší jsou Zulu, Xhosa, Sotho a Tswana. Přibližně jeden obyvatel z deseti je běloch a o něco méně než 10 % obyvatel je rasově smíšených. Další 2,5 % obyvatelstva jsou Asiaté, většinou potomci imigrantů z Indie. Bílí Jihoafričané zpravidla protestují, jsou-li označováni za pouhé osadníky nebo přistěhovalce, a to zvláště ti, jejichž kořeny sahají přes více než tři století k počátkům budování kapské zásobovací stanice. S Nizozemci přišla do Jižní Afriky také nizozemština, která se stala základem afrikánštiny. Okolo 40 % bělochů má za mateřský jazyk angličtinu a anglicky se zde domluvíte takřka všude – angličtina je také jedním z jedenácti úředních jazyků.

Stručná historie

Převážná část subsaharské Afriky se dostala na stránky písemně zachycené historie až poměrně pozdě, avšak zdá se, že lidský druh, homo sapiens, se vyvinul právě na slunných afrických náhorních plošinách. Dlouho předtím, před více než 2,5 miliony let, žil předchůdce člověka známý jako Australopithecus africanus pouhých 30 km severozápadně od dnešního Johannesburgu. Další kosterní pozůstatky ukazují, že před asi 50 000 lety obývala již zřetelně lidská rodina jeskyně v provincii Mpumalanga. Tito lidé uměli využívat oheň a kamenné nástroje a nejspíše se jednalo o přímé předchůdce lovců a sběračů, kteří vytvořili jeskynní malby, se kterými se setkáváme po celé jižní Africe.

Pravěké skalní malby prvních obyvatel Jižní Afriky

Přibližně v 5. století př. n. l. přinesly migrující kmeny ze západní Afriky na území dnešní Jižní Afriky kulturu doby železné. Když Evropané poprvé dorazili na jižní konec Afriky, setkali se zde na menším území s dalšími původními obyvateli, kteří měli světlejší kůži a živili se lovem nebo chovem dobytka. Chovatele dobytka nazvali Hottentoty a lovce Křováky. Dnes jsou označováni jako Khoikhoi a San; společně jako Khoisan.

Když sem v polovině 17. století dorazili první evropští osadníci, několik národů se přesunulo z centra kontinentu více na jih. Mezi nimi a bílými osadníky z Kapska existoval až do poloviny 18. století jen minimální kontakt. Khoikhoiové začali sloužit jako prostředníci či průvodci, avšak jejich počet se významně snížil následkem válek a nemocí, až nakonec jejich původní kultura zcela vymizela a Khoikhoiové se mísením s dalšími obyvateli stali předchůdci dnešního tzv. barevného kapského obyvatelstva.

Nizozemci a mys Dobré naděje

Nedlouho poté, co na konci 15. století portugalský objevitel Bartolomeo Diaz poprvé zahlédl mys Dobré naděje, vznikl na mysu přístav, který se stal důležitou zastávkou pro evropské, zvláště nizozemské lodě. Zde bylo možné nabrat čerstvou vodu a směnit železo, korálky a brandy za kusy dobytka. Na šedesát nizozemských posádek bylo v r. 1647 přinuceno strávit na mysu téměř celý rok poté, co jejich lodě najely na mělčinu. Po návratu domů doporučili kapitáni těchto lodí zřídit zde stálé osídlení, které by poskytovalo potřebné zázemí pro lodě nizozemské Východoindické společnosti, plující do jihovýchodní Asie.

Kapští Malajci

Když začali osadníci pociťovat nedostatek pracovních sil, rozhodli se dovážet otroky, a to převážně z nizozemské Východní Indie (Indonésie). Tito otroci uzavírali smíšené sňatky s Khoisany, Afrikánci a bílými osadníky a vytvořili tak novou vrstvu obyvatelstva, známou dnes jako tzv. barevní nebo též kapští Malajci.

Dne 7. dubna 1652 skupina asi 100 mužů vedená Janem van Riebeeckem přistála ve Stolovém zálivu, začala budovat pevnost a připravovat půdu pro pěstování plodin. Navzdory střetům s lidmi kmene Khoikhoi, jejichž pastviny tím byly zabrány, se založení osady zdařilo.

Kolonie si udržela svůj holandský charakter i po příchodu dalších národností, zvláště francouzských hugenotů, kteří zde položili základ dnešní produkce vína. Noví přistěhovalci byli nuceni se naučit nizozemštinu, avšak současně vnášeli do nizozemské reformované církve kalvinistické vlivy. Tímto způsobem vznikl zcela osobitý lid: Afrikánci nebo též Búrové (nizozemsky farmáři). Osídlení postupovalo dále do vnitrozemí a osadníci byli stále méně ochotni podřizovat se autoritám v kapské pevnosti, a o to méně amsterdamským.

Jan van Riebeeck na mysu Dobré naděje v 17. století

Příchod Britů

Ohlas válek v Evropě dolehl až do Jižní Afriky. Poté co Francouzi napadli v roce 1795 Nizozemí, obsadili kapskou kolonii Britové. V r. 1806 se sem vrátili a pak znovu a definitivně v r. 1814, kdy toto území získali v rámci územních změn po napoleonských válkách. Změna vlády otřásla základy kapské společnosti. Britové prohlásili v r. 1807 obchod s otroky za nezákonný a v roce 1834 zrušili otroctví v celém svém impériu. Kvůli náhlému nedostatku pracovních sil, malým kompenzacím a povinnému užívání anglického jazyka a právního systému se mnoho osadníků rozhodlo vydat se dále do divočiny. Tito průkopníci byli známí jako Voortrekkers (doslova „ti, kteří se vzdalují“).

Pád kmene Xhosa

Ztráty na životech, území a moci během hraničních válek měly na tradiční společnost kmene Xhosa devastující dopad. Xhosané proto začali hledat vysvětlení pro všechny tyto katastrofy. Mladá kmenová prorokyně Nongqawuse předpověděla, že pokud lidé zabijí veškerý svůj dobytek, mrtví obživnou, duchové zaženou Brity do moře, lidé získají stáda nová a nikdo již nebude trpět. Proto bylo v letech 1856–7 utraceno na 400 000 kusů dobytka, což dále přispělo ke smrti přibližně 40 000 kmenových příslušníků. S touto ranou se kmen Xhosa již nikdy nevyrovnal.

Velká část území, které obsadili, byla krátce předtím opuštěna v důsledku přepadání domorodých kmenů ze strany Zuluů. Búrové postavili železniční trať daleko do vnitrozemí. Nová britská Natalská kolonie na pobřeží Indického oceánu však vymezila Voortrekkerům vnitrozemské oblasti, kde založili dva nové státy: Oranžský svobodný stát mezi řekami Oranje a Vaal a Transvaalskou republiku severně od řeky Vaal.

S odvoláním na špatnou vládu a zdravotní péči o černošské obyvatelstvo Britové r. 1877 Transvaalskou republiku obsadili. Po zprávách o britské porážce od Zuluů však r. 1881 transvaalští osadníci přinutili Brity k ústupu. Konflikt mezi britskými a búrskými zájmy ale doutnal až do přelomu století, kdy explodoval ve druhé, delší a krvavější válce.

Soupeření mezi bílými osadníky a černošskými kmeny pokračovalo od 2. poloviny 18. století. Například hraniční války s kmenem Xhosa se objevovaly každých 10 let. Boj o využitelnou půdu stál také v pozadí válek mezi jednotlivými kmeny, k nejdramatičtějším z nich patřila vojenská tažení zuluského generála Shaky, tzv. černého Napoleona, který zemřel v r. 1828. Náčelníci Zuluů bojovali také s Voortrekkery a následně s Brity, pouze v 80. letech 19. století si britská palebná převaha vynutila dočasné příměří.

Třpytivé naděje

První diamant byl nalezen v r. 1866 v Hopetownu na řece Oranje. Poté co se objevil kámen o hmotnosti 83,5 karátů, zaplavila tuto oblast vlna hledačů štěstí, která se brzy přesunula o něco dále na sever do oblasti Kimberley, kde bylo celkem snadné diamanty nacházet. Po více než 40 let postupovali kopáči stále hlouběji, kimberleyská Velká díra (Big Hole) nakonec vydala přes tři tuny diamantů.

Diamantová horečka v Kimberley po sobě zanechala obrovské šrámy

Zlato bylo nacházeno v různých částech Jižní Afriky, ale opravdu šťastný nález byl učiněn v r. 1886 v Transvaalu, na stepích zvaných Witwatersrand nebo jen Rand, které se následně staly součástí Johannesburgu. Nálezce tehdy prodal svůj nárok na naleziště za 10 liber a více o něm už nikdo neslyšel. Zlatá žíla však poté vydala více než 35 000 tun čistého zlata.

Búrské války

Veřejná knihovna a socha královny Viktorie, Port Elizabeth

Světové války a jejich následky

Apartheid

Napjatá společnost

Zázrak demokracie

Historické milníky

asi 8000 př. n. l.

Sanové osídlují jihozápadní oblasti jižní Afriky.

od 200 n. l.

Polonomádští Khoikhoiové začínají obdělávat půdu.

1488

B. Diaz obeplouvá mys Dobré naděje a přistává v Mossel Bay.

1652

Jan van Riebeeck zakládá nizozemskou zásobovací stanici ve Stolovém zálivu.

1820–8

Zuluský král Shaka rozšiřuje své teritorium.

1879

Násilné střety mezi Brity a Zuluy; Zuluové drtivě poraženi.

1880–1

Vyhlášena Transvaalská republika. První búrská válka.

1886

V Transvaalu nalezeno zlato; založení Johannesburgu.

1899–1902

Druhá búrská válka, v níž jsou Búrové poraženi.

1910

Vzniká Jihoafrická unie.

1913

Přijetí zákona Natives Land Act.

1948

Zvolena Nacionalistická strana pod vedením D. F. Malana; následuje přijetí zákonů zavádějících apartheid.

1952

Africký národní kongres zahajuje hnutí odporu.

1961

Jižní Afrika se stává republikou.

1964

Po uvězenění v r. 1962 je Nelson Mandela odsouzen k smrti.

1976

Policejní násilí v Sowetu zažehává hnutí odporu po celé zemi.

1984

Arcibiskup Desmond Tutu je oceněn Nobelovou cenou míru.

1990

Začíná proces ukončení apartheidu; N. Mandela propuštěn.

1994

Nelson Mandela zvolen prvním černošským prezidentem.

2009

Prezidentskou přísahu skládá Jacob Zuma.

2010

Jižní Afrika hostí mistrovství světa ve fotbalu.

2013

Ve věku 95 let umírá Nelson Mandela.

2014

Znovuzvolen Jacob Zuma; Oscar Pistorius uznán vinným ze zabití člověka, poté co zastřelil svou přítelkyni Reevu Steenkampovou.

2015

Objevuje se obvinění, že jihoafrická vláda nabízela úplatek členům FIFA, aby si zajistila pořadatelství mistrovství světa ve fotbalu v r. 2010. Skutková podstata Pistoriova zločinu přehodnocena na vraždu. Rozsudek odložen na r. 2016.

2016

Nejvyšší soud rozhodl, že prezident Zuma musí do veřejných financí vrátit část z 23 milionů dolarů, které v r. 2009 použil na renovaci svého sídla. Pistorius odsouzen na dalších šest let vězení.

Table of Contents

Top 10 zajímavostí

Ideální výlet po Jižní Africe

Úvod

Geografie a klima

Objevování země

Ekoturistika a aktivní dovolená

Obyvatelstvo a politika

Stručná historie

Nizozemci a mys Dobré naděje

Příchod Britů

Třpytivé naděje

Búrské války

Světové války a jejich následky

Napjatá společnost

Zázrak demokracie

Historické milníky

Zajímavosti

Fakta a údaje

Apartheid